ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2026 р. Справа№ 914/2783/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Руденко М.А. 
Барсук М.А. 

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №914/2783/25 (суддя Заєць Д.Г.) за позовом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київського квартирно-експлуатаційного управління, про стягнення 141 691,68 грн за спожиті комунальні послуги.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" б/н від 05.09.2025 року (вх. №1115/25 від 03.11.2025) (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про стягнення 141691,68 грн. за спожиті комунальні послуги.
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №914/2783/25 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (03056, м. Київ, проспект Берестейський, 37, код ЄДРПОУ 02070921) 141691 (сто сорок одну тисячу шістсот дев`яносто одну) грн. 68 коп. та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з доведеності обставин споживання відповідачем комунальних послуг та невиконання обов`язку по їх сплаті.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до чинного законодавства оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, що розміщуються на орендованих або закріплених за ними фондах, здійснюється квартирно-експлуатаційними управліннями за договорами про постачання або відшкодування вартості комунальних послуг, і бюджетні асигнування на оплату комунальних послуг для військових частин не передбачені.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" є балансоутримувачем студентського військово-спортивного табору " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (далі - СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1"), що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Київська, 2, що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 №185.
Як зазначено позивачем, в період з 01.03.2022 по 30.03.2022 у нежитлових приміщеннях СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 1642,00 кв.м. тимчасово розміщувався особовий склад військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується копією звернення командира 87 протитанкового артилерійського дивізіону від 10.03.2022 №4, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2022 №15-ОД, копією Акту прийому-передачі у тимчасове користування нерухомого майна від 01.03.2022, копією Акту повернення з тимчасового користування нерухомого майна від 30.03.2022.
В період з 01.03.2022 по 30.03.2022 Військовою частиною НОМЕР_3 споживались комунальні послуги з постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, оплату яких здійснював позивач, як сторона за Договором №ППЗ-2218 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, Договором №124 про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.02.2022 року, Договором №124-а про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.02.2022, які додано до матеріалів справи.
За період з 01.03.2022 по 30.03.2022 Військовою частиною НОМЕР_3 спожито комунальні послуги з постачання електричної енергії, про що складено Акт про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за підписом командира військової частини на загальну суму 137037,12 грн. (з ПДВ), а також, комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, про що складено акти про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за підписом командира військової частини на загальну суму 4654,56 грн. (з ПДВ).
На підтвердження факту споживання комунальних послуг за об`єктом СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" в період з 01.03.2022 по 30.03.2022 позивачем до матеріалів справи додано копію Акту купівлі-продажу електроенергії за березень 2022 від 31.03.2022, копію Акту №130/366 здачі-прийому наданих послуг з водопостачання за березень 2022 р. від 23.03.2022 року, копію Акту №130/367 здачі-прийому наданих послуг з водовідведення за березень 2022 р. від 23.03.2022 року, які підписані позивачем та виконавцями комунальних послуг з постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення та містять обсяги спожитих комунальних послуг і їх вартість. 
Оскільки, за період з 01.03.2022 по 30.03.2022 нежитлові приміщення СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" перебували у тимчасовому користуванні військової частини НОМЕР_3 комунальні послуги з постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення фактично споживались військовою частиною НОМЕР_3 , а їх витрати на оплату були понесені позивачем, як стороною за договорами, укладеними з виконавцями цих комунальних послуг, що підтверджується копіями платіжних доручень №2063/90 від 19.10.2022 року, № 772/90 від 12.04.2022 року, №773/90 від 12.04.2022 року на загальну суму 141691,68 грн. 
Позивач зазначає, що договір про відшкодування вартості комунальних послуг Військовою частиною НОМЕР_3 з позивачем не укладався. Позивач, як балансоутримувач об`єктів державної форми власності та бюджетна установа, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі", виступає замовником у правовідносинах із виконавцями комунальних послуг, у зв`язку з чим зобов`язаний забезпечувати об`єкти, балансоутримувачем яких він є, комунальними послугами.
Враховуючи, що у період з 01.03.2022 по 30.03.2022 фактичним споживачем комунальних послуг за об`єктом СВСТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " була військова частина НОМЕР_3 , яка тимчасово перебувала у приміщеннях СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" та споживала зазначені комунальні послуги, зі слів позивача, саме на неї покладається обов`язок відшкодування витрат, понесених позивачем на забезпечення таких послуг.
При цьому, позивачем зазначено, що з листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2025 №116/2/1/1/83090 вбачається, що станом на 30.06.2023 військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 переформовано у військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ).
Таким чином, оскільки, Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником Військової частини НОМЕР_3 , до Військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до ч. 1 ст. 104 ЦК України, перейшли права та обов`язки Військової частини НОМЕР_3 , у тому числі, щодо відшкодування позивачу безпідставно набутих грошових коштів у сумі 141691,68 грн., що є вартістю комунальних послуг, які позивач просить стягнути з відповідача.
Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Позивач, як балансоутримувач об`єктів державної форми власності та бюджетна установа, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі", виступає замовником у правовідносинах із виконавцями комунальних послуг.
Отже, позивач зобов`язаний забезпечувати об`єкти, балансоутримувачем яких він є, комунальними послугами, зокрема з постачання та розподілу електричної енергії, шляхом проведення публічних закупівель. Це стосується як об`єктів, що використовуються безпосередньо самим позивачем, так і тих, які тимчасово перебувають у користуванні третіх осіб.
Матеріалами справи підтверджується, що укладені позивачем договори з постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення з виконавцями комунальних послуг, зокрема, Договір №ППЗ-2218 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, Договір №124 про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.02.2022 року, Договір №124-а про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.02.2022, покладають на нього обов`язок здійснювати оплату за повний обсяг фактично спожитих ресурсів на об`єктах, балансоутримувачем яких він є, незалежно від того, ким саме ці ресурси споживалися. Відтак, у випадках, коли комунальні послуги, зокрема, з постачання електричної енергії та надання послуг з централізованого водовідведення, споживаються третіми особами, саме позивач, як сторона відповідного договору, здійснює їх оплату. При цьому, такі треті особи не є стороною договорів з виконавцями комунальних послуг і не здійснюють розрахунки безпосередньо з ними.
Факт споживання комунальних послуг, зокрема з постачання електричної енергії та надання послуг з централізованого водовідведення, третіми особами, породжує зобов`язання відшкодувати позивачу понесені ним витрати, оскільки, саме завдяки цим витратам треті особи отримали доступ до відповідних ресурсів.
Перебування особового складу відповідача у нежитлових приміщеннях СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 1642,00 кв.м. в період з 01.03.2022 по 30.03.2022 підтверджується копією звернення командира 87 протитанкового артилерійського дивізіону від 10.03.2022 №4, копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2022 №15-ОД, копією Акту прийому-передачі у тимчасове користування нерухомого майна від 01.03.2022, копією Акту повернення з тимчасового користування нерухомого майна від 30.03.2022.
В період з 01.03.2022 по 30.03.2022 відповідачем споживались комунальні послуги з постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується Актом купівлі-продажу електроенергії за березень 2022 від 31.03.2022, Актом №130/366 здачі-прийому наданих послуг з водопостачання за березень 2022 р. від 23.03.2022 року, Актом №130/367 здачі-прийому наданих послуг з водовідведення за березень 2022 р. від 23.03.2022 року, які підписані позивачем та виконавцями комунальних послуг з постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення та містять обсяги спожитих комунальних послуг і їх вартість, а також, Актом про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за підписом командира військової частини на загальну суму 137037,12 грн. та актами про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за підписом командира військової частини на загальну суму 4654,56 грн. (з ПДВ).
Оплату комунальних послуг, які споживались відповідачем здійснював позивач, як сторона за Договором №ППЗ-2218 про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022, Договором №124 про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.02.2022 року, Договором №124-а про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.02.2022, які додано до матеріалів справи, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.
Загальна вартість спожитих відповідачем за період 01.03.2022 по 30.03.2022 за об`єктом СВСТ "ІНФОРМАЦІЯ_1" комунальних послуг складає 141691,68 грн. Доказів здійснення оплати у розмірі 141691,68 грн станом на день прийняття рішення у справі відповідачем суду не надано.
Стосовно доводів апелянта про те, що відповідно до чинного законодавства оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, що розміщуються на орендованих або закріплених за ними фондах, здійснюється квартирно-експлуатаційними управліннями за договорами про постачання або відшкодування вартості комунальних послуг, слід зазначити наступне. 
Так, відповідно до пункту 8.7. положення «Про організацію квартирно- експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 (далі - Положення) (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), КЕВ (КЕЧ) або військові частини оформляють договори про надання військовим частинам комунальних послуг та енергоносіїв з відповідними підприємствами та організаціями. Договори до підписання перевіряються та візуються головним бухгалтером і юрисконсультом КЕВ (КЕЧ). За своєчасне укладення договорів відповідає начальник КЕВ (КЕЧ).
Відповідно до пункту 8.8. Положення оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно- експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться займані об`єкти, на підставі укладених договорів оренди згідно із пунктом 5.12 розділу V цього Положення.
Разом з тим, доказів укладення відповідних договорів суду не надано.
Отже, відповідно відсутня і правова підстава для стягнення коштів з відповідного квартирно- експлуатаційного органу.
Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Статтею 1 цього Закону передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву кореспондує визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із наведеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №910/15085/16).
Отже, відповідач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки в період з 01.03.2022 по 30.03.2022 фактичним споживачем комунальних послуг з постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення за об`єктом СВСТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» була військова частина НОМЕР_3 , правонаступником якої є Відповідач.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №914/2783/25 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.
3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №914/2783/25.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 20.07.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук