ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/7481/25 пров. № А/857/26775/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Кушнір В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської обласної державної (військової) адміністрації на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року (головуючої судді Братичак У.В., ухвалену у письмовому провадженні в м. Львів) у справі №380/7481/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Львівської обласної державної (військової) адміністрації в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 24 березня 2025 року №74/0/8-25ВА «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу персоналу та нагород апарату Львівської обласної державної адміністрації, стягнути з Львівської обласної державної (військової) адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25.03.2025 по момент набрання законної сили рішенням суду у даній справі, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, стягнути з Львівської обласної державної (військової) адміністрації понесені ОСОБА_1 судові витрати, встановити судовий контроль за виконання судового рішення у даній справі, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року позов задоволено. 
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року задоволено частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року виправлено допущені описки по тексту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі №380/7481/25, де: - правильно зазначено назву відповідача, а саме, замість: “Львівська обласна державна адміністрація (місцезнаходження: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ: 00022562)”, зазначено: “Львівська обласна державна (військова) адміністрація (місцезнаходження: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ: 00022562)”; - правильно зазначено назву посади особи, яка приймала оскаржуваний правовий акт щодо припинення державної служби ОСОБА_1 , а саме, замість: “Розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 24 березня 2025 року №74/0/8-25ВА “Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ”, зазначено: “Розпорядження начальника Львівської обласної військової адміністрації від 24 березня 2025 року №74/0/8-25ВА “Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ”.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції Львівська обласна військова адміністрація подала апеляційну скаргу, вказуючи що суд першої інстанції не допускав описок, а виклав його зміст правильно у точній відповідності до змісту позовної заяви
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Бобер А.М. апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив скасувати ухвалу.
Представник позивача в режимі відеоконференції Остимчук О.О. та позивачка ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечили, просили скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
На підставі частині 2 статті 253 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду питання про виправлення описки в порядку письмового провадження.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/7481/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі №380/7481/25 задоволено позовну заяву. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 24 березня 2025 року №74/0/8-25ВА “Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу персоналу та нагород апарату Львівської обласної державної адміністрації з 25.03.2025. Стягнуто з Львівської обласної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.03.2025 по 16.02.2026 включно, в сумі 309885 (триста дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 10 коп, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу персоналу та нагород апарату Львівської обласної державної адміністрації з 25.03.2025. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 14505 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ять) 26 коп.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі №380/7481/25 задоволено частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ: 00022562) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Львівським окружним адміністративним судом з`ясовано, що при виготовлені додаткового рішення було допущено описку, а саме по тексту неточно зазначено назву відповідача, зокрема, замість: “Львівська обласна державна (військова) адміністрація (місцезнаходження: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ: 00022562)”, зазначено: “Львівська обласна державна адміністрація (місцезнаходження: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ: 00022562)”, що не відповідає змісту ухвали від 21 квітня 2025 року у справі №380/7481/25 про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі.
Крім цього, вступна частина додаткового рішення викладена наступним чином: “Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу”, замість: “Зал судових засідань №7, Львівський окружний адміністративний суд, у складі: головуючої-судді Братичак У.В., секретар судового засідання Волявська В.С., за участю сторін: представника відповідача Бобра А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу”.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, які відповідають матеріалам справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив описку, яка є технічною, спричиненою у зв`язку з неточністю відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому правильно їх виправив, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Інші доводи апеляційної скарги стосовно суті спору зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги у названій вище частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст. ст. 241, 252, 308, 310, 321, 325, 328 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської обласної державної (військової) адміністрації – залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року у справі №380/7481/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

В.О. Кушнір

Повний текст постанови складено 13.07.2026