707/2186/26 
2/707/1722/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 липня 2026 року     м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Суходольського О.М. 
за участю секретаря Культенко Н.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в: 
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 46440 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 1537307, згідно з умовами якого відповідач отримав 12000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних кошті відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. 
27.03.2020 між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 49-МЛ від 27.03.2020. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги та позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 1537307 від 16.12.2019, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 46440 грн. та судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 26.05.2026 відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 
08.06.2026 від відповідача  ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що кредитний договір, за яким виникла заборгованість, не містить будь-яких доказів підписання цифровим підписом, окрім того в 2019 році у відповідача не було жодного цифрового підпису, відповідно укласти вказаний правочин, він взагалі не міг, його підпис в письмовому варіанті також відсутній. Зазначає, що штрафні санкції в розмірі 6000 грн. не можуть бути нараховані в період військового стану, а від сплати відсотків ОСОБА_1 звільнений, оскільки з 28.11.2024 по 31.12.2025 проходив військову службу. Заявив про сплив позовної давності. 
25.06.2026 від представника позивача до суду найшла відповідь на відзив, згідно якої вказує, що ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 1537307 від 16.12.2019, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір № 1537307 від 16.12.2019 є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Отже, укладаючи договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Нарахування процентів після 15.01.2020 здійснювалось відповідно до п.2.2.3 Кредитного договору та в межах строку кредитування. Позивачем не було пропущено строк, протягом якого може звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки фактично строки позовної давності були зупинені з 02.04.2020 по 03.09.2025. На момент нарахування відсотків відповідач не перебував на військовій службі, тому пільги, які зазначені в ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не застосовуються.
09.07.2026 від відповідача  ОСОБА_1 до суду найшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів прийняття відповідачем кредиту. Вважає кредитний договір недійсним, а будь-які похідні вимоги від нього такими, що не можуть бути задоволені судом. Проценти нараховані кредитодавцем за межами строку кредитування, а тому вимога про їх нарахування є безпідставною. 
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 16.12.2019 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1537307, відповідно до п. 1.2-1.4 Договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту становить 12000 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 16.12.2019. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15.01.2020.
Згідно з п. 1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 1440 грн., яка нараховується за ставкою 12.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом: 9000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього Договору (п. 1.5.2 - 1.6 договору).
Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства.
Відповідно до довідки від 10.09.2025, ОСОБА_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит № 1537307 від 16.12.2019, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L39402, номер телефону НОМЕР_1 . 
На виконання вказаного договору ТОВ «Мілоан» 16.12.2019 було перераховано на рахунок відповідача 12000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5252276.
27.03.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №49-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги та Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 1537307 від 16.12.2019.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача за Договір № 1537307 від 16.12.2019 становить 46440 грн. з яких 12000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 27000 грн. - сума заборгованості за процентами, сума заборгованості за комісією - 1440 грн., сума заборгованості за штрафами - 6000 грн. 
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 16.12.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 1537307 на суму 12 000 грн. ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону Відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 1537307 від 16.12.2019. Тобто, первісний кредитор та відповідач вчинили дії визначені ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», останній підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому кредитний договір № 1537307 від 16.12.2019 є укладеним в електронній формі. 
Таким чином, самостійне підписання одноразовим цифровим ідентифікатором кредитного договору з боку позичальника, не може свідчити про факти неукладеності чи недійсності відповідного правочину, а тому доводи відповідача в цій частині суд оцінює критично.
Неспроможними також є доводи відповідача щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування. За умовами пункту 2.2.3 Договору сторони погодили, що у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору протягом 60 днів. Тобто, з умов договору вбачається, що кредит видано на 30 днів, однак у зв`язку з непогашенням ОСОБА_1 заборгованості у вказаний термін, він автоматично продовжився ще на 60 днів, тобто загальний строк кредитування - 90 днів.
Доказів про погашення заборгованості в строк, передбачений кредитним договору, матеріали справи не містять.
Суд констатує, що на позивача, як на військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації (довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 №17 від 05.01.2026), дійсно поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», щодо звільнення від нарахування відсотків за кредитним договором, однак лише з початку проходження служби - 28.11.2024. 
Враховуючи, що строк кредиту за кредитним договором № 1537307 від 16.12.2019 закінчився 15.03.2020, то обов`язок з повернення заборгованості за кредитним договором у позивача виник до прийняття його на військову службу, а відтак позивач не звільняється від обов`язку зі сплати відсотків за вказаним кредитним договором, а доводи відповідача щодо зворотної дії закону у часі є безпідставними.
Таким чином, вказаний договір в судовому порядку відповідачем не оспорювався, недійсним не визнавався, інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору ОСОБА_1 не надано, сума боргу по тілу кредиту та відсотками за користування кредитними коштами позичальником наданими доказами не спростована.
За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1537307 від 16.12.2019, в установлені строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним договором, яка складається із тіла кредиту - 12000 грн; процентів - 27000 грн., що в загальному розмірі становить 39000 грн.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Разом з тим, доказів на підтвердження того, що кредитором заборгованість за штрафами в сумі 6000 грн. було нараховано до введення в Україні воєнного стану позивачем до суду надано не було, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу в сумі 6000 грн. задоволенню не підлягає.
Щодо нарахованої позивачем комісії суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 1440 грн., яка нараховується за ставкою 12.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Однак, аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена комісії, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення Договору про споживчий кредит № 1537307 від 16.12.2019 щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на наведене вимоги про стягнення комісії задоволенню не підлягають.
З приводу заяви відповідача, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності з наступних підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями,) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року.
Відповідно до ч. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Крім того, на підставі Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» пункт 19 викладено в такій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Законом України № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Вказаний закон набрав чинності 04.09.2025, тому саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності.
Таким чином, загальний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, був призупинений у період з 02.04.2020 до 03.09.2025.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які пропорційно до задоволених позовних вимог складаються з судового збору в сумі 2235,61 грн.
Що стосується заявлених до стягнення витрат за надання позивачеві правничої допомоги в сумі 8000 грн., суд вважає, що вказаний розмір витрат є завищеним з урахуванням категорії спору, складності справи, розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, реально затраченого часу адвокатом, тому суд вважає необхідним задовольнити витрати за надання позивачеві правничої допомоги частково, на суму 4000 грн.
На підставі ст. 526, 527, 530, 599, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором № 1537307 від 16.12.2019 в загальному розмірі 39000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2235 грн. 61 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя:   О.  М.  Суходольський