Справа №639/6597/17
Провадження №2/639/18/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова
в складі: головуючого – судді Баркової Н.В.,
за участю секретарів – Кузнецової (Тіщенко) А.О., Волкової С.І., Карбовської М.О., Монастирьової І.М., Кравченко А.Л., Кобзар І.І.,
представників позивача – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Кравцової С.М.,
представників відповідача – ОСОБА_3 , адвоката Герасименя О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі ПАТ «Укрсоцбанк») з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, до відповідача ОСОБА_6 , в якій просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 1 595 675, 76 грн., з яких 1594295, 04 грн. – сума заборгованості за кредитом, 1209, 03 грн. – сума заборгованості за відсотками, 57, 86 грн. – розмір інфляційних витрат за відсотками та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 23 935, 14 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 07.07.2016 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 833ВІ10160707002, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 1 797 111, 96 грн. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві грошові кошти, однак в порушення умов договору ОСОБА_6 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 06.04.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом – 1 594 295, 05 грн., за відсотками – 1 209, 03 грн., інфляційними витратами за відсотками – 57, 86 грн.
На виконання умов договору відповідачеві направлено повідомлення - вимогу про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви повідомлення - вимога не виконана.
Заочним рішенням Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 12.01.2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО № 300023, п/р № НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ 00039019) заборгованість за договором кредиту № 833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року у розмірі 1 595 675 (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 76 копійок., яка складається з: 1 594 675, 04 грн. - заборгованості за кредитом; 1 209, 03 грн. - заборгованість за відсотками; 57,86 грн. – розміру інфляційних витрат за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО № 300023, п/р № НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ 00039019) витрати по сплаті судового збору у розмірі 23 935 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 14 копійок.
01.03.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення від 12 січня 2018 року у цивільній справі № 639/6597/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2018 року скасовано. Цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
15.03.2018 року на адресу суду за вх. №6982 відповідачем ОСОБА_6 подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач заперечує у повному обсязі вимоги позивача, цивільні відносини, що існують між сторонами, у даному випадку врегульовані ст.ст. 526 - 533, 536, 626-633, 638- 640, 651- 654, параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України, Законами України «Про споживче кредитування», «Про захист прав споживачів», тощо. Відповідно до зазначених норм, договір кредиту укладається у письмовій формі, його умови є обов`язковими для виконання сторонами та одностороння зміна умов договору кредиту не допускається, а їх зміна можлива лише за згодою сторін.Відповідач звертає увагу, що сторонами договору кредиту укладено третейську угоду (стаття 6 Договору кредиту) і умова про третейську угоду між сторонами є дійсною, отже відповідач бажає вирішувати усі розбіжності та суперечності, що виникають під час виконання кредитного договору, у третейському суді.Проти розгляду справи у суді відповідач заперечує, зокрема, і з огляду на суттєвий розмір судових витрат, які відповідач може понести у випадку розгляду цієї справи судом.
Разом з тим, згідно п.2.9 договору кредиту залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за цим договором в сумі 1397111,96 підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день виконання позичальником зобов`язань, зазначених в п.1.1.1.1 та 2.4.1. цього договору, тобто до 06.07.2021 року. Про відмову в анулюванні заборгованості Позичальника перед Кредитором за цим Договором в сумі 1 397 111,96 грн. відповідно до п.1 2.9. Договору кредиту відповідачу позивачем нічого не повідомлялося.
Крім того всупереч вимогам закону будь-яких листів від Банку, якими Банк повідомляв би позичальника про наявність затримки у платежах із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені відповідачу Банком не направлялося та відповідач не отримувала.Таким чином, оскільки позичальник не отримував від Кредитора письмового повідомлення про дострокове погашення кредиту, перебіг 30-денного строку на виконання такої вимоги не розпочався та у Кредитора відсутнє право на отримання кредиту достроково, а відповідно, у Позичальника відсутній обов`язок повертати цей кредит достроково.
Згідно із п. 2.4. Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п. 2.4.1. Договору кредиту сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті кредиту не пізніше 07 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно встановленого Договором кредиту Детального розрахунку сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту, наведену у Додатку 3 до Договору кредиту, є його невід`ємною частиною, як і графік погашення заборгованості. Таким чином, станом на 06.04.2017 року за Договором кредиту обліковується прострочена заборгованість за кредитом 60 000,03 грн., а не 1 594 295,05 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 278,90 грн., а не 1 209,03 грн. Отже, заявлений Банком позов не ґрунтується на Договорі № 833В110160707002 від 07.07.2016 року, тому вимога щодо стягнення суми, заявленої Банком у позовній заяві є такою, що суперечить умовам Договору кредиту, а тому є незаконною.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Між тим, 21.05.2018 року позивачем на адресу суду за вх. №13498 подано відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на його обґрунтованість. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року заяву представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено частково. Заборонено ОСОБА_6 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) і будь-яким іншим особам, уповноваженим від її імені, здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),а саме: будинку АДРЕСА_3 .Заборонено будь-яким органам та особам, що є суб`єктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного ОСОБА_6 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), на праві власності будинку АДРЕСА_3 .В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову – відмовлено.
19.12.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання відповідача ОСОБА_6 про призначення судово-економічної експертизи у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено частково. Призначено у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором судово-економічну експертизу. На вирішення судово-економічної експертизи поставлені наступні питання: 1. В якій сумі фактично отримано кредит ОСОБА_6  відповідно до умов та матеріалів, доданих до кредитного договору №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року? 2.Чи відповідає наявний у матеріалах цивільної справи № 639/6597/17 розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, умовам кредитного договору №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року; 3. Чи існує за кредитним договором № 833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року прострочена заборгованість та з яких видів нарахувань (за тілом кредиту, нарахованими відсотками, штрафами, пенею) вона складається? В іншій частині у задоволенні вимог відповідача ОСОБА_6 – відмовлено. Провадження на час проведення експертизи зупинено.
03.09.2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком судової економічної експертизи №459 від 23.08.2019 року та ухвалою суду від 13.09.2019 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання.
10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1. 5.3., Постанови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів (т.2, а.с.24-45).
23.01.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони позивача у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено. Залучено до участі у справі в якості позивача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ:23494714, місцезнаходження: 03150, Україна, м, Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) замість первісного позивача – Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
09.06.2020 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_6 – Колеснікова А.Г. надійшла письмова заява з відомостями про те, що відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2020 року провадження у цивільній справі №639/6597/17 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором – зупинено до 11.09.2020 року.
14.09.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова поновлено провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання.
Судом, з метою встановлення кола правонаступників, направлений запит для отримання інформації, а саме: чи подавалася заява про прийняття спадщини або про відмову від спадщини та чи заводилися спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо так, то хто звертався з такими заявами, чи складався вказаною особою заповіт і на чию користь, чи видавались свідоцтва про право на спадщину.
Згідно відповіді Відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08.12.2020 року та відповіді приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Ліпінської І.Е. від 14.12.2020 року, після померлої  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №14/2020. Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №61399181 заповітів померла не залишила (т.2 а.с.89-90 93,110).
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 28.01.2021 року залучено до участі в цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якості правонаступника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі законного представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 .
З наданих суду документів вбачається, що 01.12.2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» без зміни організаційно-правової форми (т.2, а.с.182).
У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 17.07.2023 року у зв`язку зі зміною назви замінено позивача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (ЄДРПОУ:23494714, місцезнаходження: 03150, Україна, м, Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).
13.11.2023 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова клопотання представника відповідача ОСОБА_4 – адвоката Герасименя Олексія Юрійовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено. Зобов`язано Приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Ліпінську І.Е. надати суду: завірені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 за №14/2020. 
Витребувані докази надані на адресу суду.
24.07.2024 року представник відповідача ОСОБА_4 – адвокат Герасименя О.Ю. надав письмові пояснення на позов, в яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі., посилаючись на положення ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Зокрема, представник відповідача вказує, що малолітній ОСОБА_4 шляхом звернення до приватного нотаріуса прийняв спадщину як спадкоємець за законом, однак станом на теперішній час не одержав свідоцтво про право на спадщину. При цьому представник відповідача посилається на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі №320/6489/16-ц, де вказано, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Між тим в даному випадку спадкова справа після смерті ОСОБА_6 за №14/2020 не містить відомостей не про спадкову масу, ні про вартість спадкового майна, а також даних щодо встановлення повного кола спадкоємців. Отже, на думку представника відповідача, матеріали справи не містять достатніх правових підстав для задоволення позову.
В судовому засіданні представник позивача АТ «Сенс Банк» - адвокат Кравцова С.М. надала вступне слово, в якому підтримала первісні позовні вимоги, які на даний час заявлені до спадкоємця відповідача - ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини, просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 – адвокат Герасименя О.Ю. надав вступне слово, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в його письмових поясненнях, в тому числі і з тих підстав, що розмір позовних вимог не ґрунтується на наданих суду доказах, що підтверджено в тому числі висновками проведеної судової економічної експертизи, а також вважав, що до відповідача ОСОБА_4 , який є спадкоємцем первісного відповідача, відповідно до закону можуть бути заявлені вимоги лише в межах вартості отриманого у спадщину майна, між тим будь-яке майно ним отримано не було. 
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 підписали договір кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року (т.1, а.с. 6-9), відповідно до умов якого (п.1.1) кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 1797111,96 грн, на далі за текстом «Кредит», зі сплатою за користування Кредитом фіксованої Процентної ставки в розмірі 0.1 % . Детальний розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання Кредиту наведено в Додатку №3 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.
В п.п 1.1.1.1 - 1.1.1.2. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом, де, зокрема, закріплено, що погашення кредиту буде здійснюватись в наступному порядку: заборгованість по кредиту в сумі 400000,00 грн погашається до 07 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 07 вересня 2016 року по 06 липня 2021 року (включно) на умовах, визначених цим договором і наводиться відповідний графік. Заборгованість по кредиту в сумі 1397 111,96 грн. погашається до 06 липня 2021 року одним платежем.
Згідно з п.1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: погашення заборгованості за договором кредиту №833/33-27/33/6-011 від 06.02.2002 р. та договором кредиту №833/33-27/33/8-160 від 08.04.2008 року (далі - Договори кредиту).
Відповідно до п. 2.1. видача кредиту здійснюється шляхом списання кредитором кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника, відкритого в ПАТ «Укрсоцбанк» на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_4 , відкритий ПАТ «Укрсоцбанк». На підставі заяви про купівлю іноземної валюти або банківських металів, наданої позичальником, сума виданого кредиту зараховується на окремий аналітичний рахунок № НОМЕР_5 , з подальшим обміном її у валюту заборгованості за договором кредиту на МВРУ в день надання кредитору вищезазначеної заяви (або в інший термін, якщо такий визначений чинним законодавством України, або пізніше у разі об`єктивної неможливості виконати заяву позичальника у вказаний термін з інших причин) та направлення на погашення наявної на дату укладення цього договору заборгованості за Договорами кредиту. Якщо заява про купівлю іноземної валюти або банківських металів не буде виконана в день її надання кредитору (з будь-яких причин) така заява вважається відкликаною позичальником, а сума виданого кредиту направляється на погашення заборгованості за кредитом в порядку згідно цього Договору. 
Згідно з п. 2.2. договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту вважається день зарахування відповідної суми грошових коштів на зазначений в п. 2.1 цього Договору поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п.2.3 договору моментом (днем) повернення кредиту (його частини) та/або сплати нарахованих та/або сплати можливих неустойок вважається день зарахування відповідної суми грошових коштів на призначені для цього внутрішньобанківські рахунки кредитора. 
Пунктом 2.4 передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт – фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360- умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно з п.2.4.1 оплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, в валюті кредиту не пізніше 07 (сьомого) числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.
При цьому, відповідно до п. 2.9 договору у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у п.1.1.1.1 цього договору залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за цим договором (а саме, залишкова заборгованість за кредитом в сумі 1397111, 96 грн, підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день виконання позичальником зобов`язань, зазначених в п.1.1.1.1 та п.2.4 цього Договору.
Згідно з п.3.2.3 кредитор, зокрема, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та можливих неустойок в передбачених цим пунктом випадках. При цьому відповідно до п. 3.3.8 договору позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти, а також можливі неустойки (пеню, штраф) у випадках, визначених п.2.3.2 цього договору.
Також вказаний договір містить в п.6.1 третейську угоду.
На підтвердження перерахування позивачу суми кредиту в розмірі 1797111,96 грн позивачем до уточненого позову додана виписка ПАТ «Укрсоцбанк» по особовому рахунку № НОМЕР_6 за 07.07.2016 р., згідно якої сума кредиту 20816, 92 грн. (інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку), сума дебет 1797111,96 ОСОБА_6 (№ НОМЕР_4 ), підсумок оборотів 1797111, 96, вихідний залишок 1594295,04 (т.1 а.с.41)
Згідно наданого суду розрахунку позивача ОСОБА_6 станом на 06.04.2017 має заборгованість у сумі 1 595 675, 76 грн., яка складається із заборгованості за кредитом – 1 594 295, 04 грн., заборгованості за відсотками – 1 209, 03 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 113, 83 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками – 57, 86 грн. (т.1, а. с. 16).
Позивачем надано копію вимоги про усунення порушень від 12.06.2017 року вих. № 566/УСБ, в якій вказується заборгованість відповідача станом на 06.04.2017 року в загальній сумі 1 595 675, 76 грн., і яку позивач вимагає від позичальника сплатити у строк до 30 днів з дати відправлення вимоги, але не пізніше 3 (трьох) днів з моменту отримання вимоги (т.1, а. с. 14-15).
Доказів отримання вказаної вимоги ОСОБА_6 суду не надано.
Згідно з висновком судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №459 від 23.08.2019 року по першому питанню проведеним дослідженням, в обсязі наданих матеріалів справи, документально підтвердити суму отриманого кредиту за договором кредиту № 833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року в розмірі 1 797 111,96 грн. у відповідності до умов та матеріалів не надається можливим з причин вказаних у дослідницькій частині. При цьому в дослідницькій частині вказано, що згідно з п.1.2 договору кредит позичальнику надавався на погашення заборгованості за договором кредиту №833/33-27/33/6-011 від 06.02.2002 р. та договором кредиту №833/33-27/33/8-160 від 08.04.2008 року. Відповідно до умов п.2.1 надання кредитних коштів за договором кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року встановлено банком у 4 етапи і для виконання умов п.2.1 за договором кредиту основним документом є заява про купівлю іноземної валюти та дата її подання позичальником. Однак така заява до матеріалів справи не долучена.
По другому питанню проведеним дослідженням, в обсязі наданих матеріалів справи, встановлено, що документально підтвердити відповідність наявного розрахунку заборгованості за договором кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 р. умовам цього договору та матеріалам не надається можливим з наступних причин: відсутня заява про купівлю іноземної валюти, яка повинна бути складена на виконання умов п.2.1 договору кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року; не надано розрахунків (довідок) заборгованості за договором кредиту №833/33-27/33/6-011 від 06.02.2006 року та договором кредиту №833/33-27/33/8-160 від 08.04.2008р. по основному боргу та відсотках за користування кредитними коштами на дату укладання договору кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року.; в матеріалах відсутні виписки за рахунками обліку заборгованості за основним боргом, простроченої заборгованості за основним боргом, відсотків за користування кредитними коштами, прострочених відсотків, комісій, пені, штрафів тощо за кредитним договором № 833В10160707002 від 07.07.2016 року (за весь період дії договору). 
По третьому питанню проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів документально підтвердити заборгованість за договором кредиту №833ВІ10160707002 від 07.07.2016 року по основному боргу, відсотках за користування кредитом, штрафами, пенею не надається можливим в зв`язку з відсутністю у матеріалах справи виписок по рахунках бухгалтерського обліку вказаних зобов`язань (т.1, а.с.262-273).
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13.03.2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений відповідний актовий запис №3959 (т.2, а.с. 68). 
З відповіді Відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 30.11.2020 року та відповіді приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Ліпінської І.Е. від 14.12.2020 року вбачається, що після померлої  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №14/2020. Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №61399181 заповітів померла не залишила (т.2, а.с.89-90).
Суду надані копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 за №14/2020 (т.3, а.с. 1-55), з яких зокрема містяться дані про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і 21.08.2020 року після померлої  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому померла доводиться бабусею. 
На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №14/2020. Між тим, відомостей про те, що малолітній ОСОБА_4 одержав свідоцтва про право на спадщину спадкова справа не містить.
Також 02.10.2020 року до Дергачівської державної нотаріальної контори від правонаступника АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк» подано претензію кредитора, в якій, зокрема, зазначено, що 07.07.2016 року АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 уклали договір кредиту № 833В10160707002. Станом на 22.09.2020 року сума заборгованості по Договору кредиту (тілом кредиту) становить 1816228,03 грн. У зв`язку з цим, керуючись ст..ст. 1281,1282 ЦК України представник банку просить визнати майнові вимоги АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», що пред`являються до спадкоємців ОСОБА_6 . Повідомити спадкоємців ОСОБА_6 про майнові вимоги АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» в сумі 1816228,03 грн. Повідомити АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», про коло спадкоємців ОСОБА_6 та про видачу свідоцтва про право на спадщину (т.3 а.с.9-10).
Того ж дня вказана претензія надіслана приватному нотаріусу ХИНО Ліпінській І.Е. (т.3 а.с.11), яка в свою чергу 12.11.2020 року надіслала повідомлення про надходження претензії ОСОБА_5 (т.3 а.с.8).
Нотаріусом вживались заходи щодо встановлення кола спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_6 і виявлено, що її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, а шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , розірвано на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.1993 року (т.3 а.с.42-50).
Між тим дані про майно спадкодавця ОСОБА_6 в наданих суду копіях матеріалів спадкової справи – відсутні. Не надано таких даних суду і учасниками справи під час розгляду справи. 
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Частиною 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк.
Станом на день смерті ОСОБА_6 11.03.2020 року законодавче регулювання порядку пред`явлення вимог кредиторами спадкодавця до спадкоємців та задоволення таких вимог визначалось наступним чином. 
Відповідно до ст. 1281 ЦК України 1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 
2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 
3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно зі ст.1282 ЦК України в свою чергу 1. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Велика Палата ВС в постанові від 9 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц (провадження № 14-12цс24) дійшла висновку, що приписи ст. 1281 ЦК України не містять особливих застережень щодо порядку задоволення вимог кредитора в разі, якщо смерть боржника настала після пред`явлення позову до нього під час розгляду судової справи. Отже, якщо смерть позичальника настала під час розгляду судової справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості, до таких правовідносин застосовуються правила про загальний порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, визначені у ст. 1281 ЦК України, а спадкоємці, які прийняли спадщину, підлягають залученню до участі у справі як правонаступники відповідного учасника справи на підставі ст. 55 ЦПК України.
Кредитор може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України в один із таких способів: 1) безпосередньо спадкоємцю; 2) опосередковано – через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України – через консульську установу).
Аналіз правил ч. 1 ст. 559 і частин 2, 4 ст. 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі пропуску кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, кредитор позбавляється прав вимоги як за основним зобов`язанням, так і за додатковим зобов`язанням (порукою), що не може існувати окремо від основного зобов`язання.
КЦС ВС в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
-чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
-коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
-при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
-при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.
При цьому КЦС ВС погодився з твердженням про те, що до обов`язків позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог - розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме розмір майна, успадкованого кожним із спадкоємців.
Так, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що 07.07.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 підписали кредитний договір № 833ВІ10160707002, за яким позичальнику надаються кредитні кошти в сумі 1797111, 96 грн., строк повернення кредитних коштів – до 06.07.2021 року. Між тим 06.11.2017 року, тобто до настання вказаного строку, банк звернувся до ОСОБА_6 з позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором в розмірі 1 595 675, 76 грн., з яких 1594295, 04 грн. – сума заборгованості за кредитом, 1209, 03 грн. – сума заборгованості за відсотками, 57, 86 грн. – розмір інфляційних витрат за відсотками. Суд звертає увагу, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору, що відповідає чинній судовій практиці.
Однак ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №14/2020.
Отже спадщина після смерті первісного відповідача ОСОБА_6 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , представник відповідача повідомив суд про смерть відповідача 09.06.2020 року, представник позивача (банку) звернувся до нотаріуса з претензією до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 . Судом замінено відповідача правонаступником на підставі ухвали від 28.01.2021 року, якою в якості правонаступника відповідача ОСОБА_6 залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі законного представника ОСОБА_5 . На день розгляду цієї справи свідоцтво про право на спадщину спадкоємцем не отримувалось.
Отже банком не було пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємця ОСОБА_6 , між тим зміст такої вимоги не співпадає з розміром позовних вимог у даній справі - 1 595 675, 76 грн., а є значно більшим, оскільки складає станом на 22.09.2020 року суму заборгованості за договором кредиту (тілом кредиту) - 1816228,03 грн. При цьому ні нотаріусу, ні суду представник позивача не надавав розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника з урахуванням зміни договірних зобов`язань через пред`явлення позову, а також у зв`язку з трансформацією договірних правовідносин у спадкові.
В свою чергу відомостей про те, що малолітній ОСОБА_4 одержав свідоцтво про право на спадщину спадкова справа не містить, як і не містить даних про наявність інших спадкоємців і відомостей про спадкову масу і вартість спадкового майна. Судом було роз`яснено правонаступнику відповідача обов`язок доведення розміру успадкованого майна, проте відповідні клопотання про витребування доказів стороною відповідача не заявлено, зазначені дані в матеріалах спадкової справи відсутні. Отже суд позбавлений процесуальної можливості з`ясувати вказані обставини. 
Разом з тим суд погоджується з позицією первісного відповідача і її правонаступника про те, що розмір позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості не обґрунтований належними доказами, що свідчили б про передачу кредитних коштів позичальнику у визначений договором спосіб, що додатково підтверджено висновками судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №459 від 23.08.2019 року. Крім того фактично спірний кредитний договір укладався з метою виконання двох інших кредитних договорів, укладених з ОСОБА_6 , розмір заборгованості за якими взагалі не підтверджено жодними доказами. 
З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. 
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність належними доказами на підтвердження факту і розміру отриманих позичальником кредитних коштів, а також через необґрунтованість належними доказами і розрахунками розміру кредитної заборгованості, про стягнення якої позивач звертається до спадкоємця первісного позичальника. 
Враховуючи викладене, позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується.
Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054, 1268-1270, 1281, 1282 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», ЄДРПОУ:23494714, адреса: 03050, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100;
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі законного представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 07.07.2026 року.

Суддя Н.В. Баркова