справа № 691/1220/24
провадження № 2/691/73/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року | Городищенський районний суд  Черкаської області

В складі :
головуючого судді Савенко О.М.
за участю секретаря судового засідання Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 20 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Черкаським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 від 20 червня 2020 року. Від даного шлюбу подружжя має одного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільно господарства не ведуть, подружні стосунки мають виключно формальний характер. Оскільки подружжя має різні інтереси та погляди на життя, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Згода щодо подальшого місця проживання дитини та участі обох батьків у її вихованні між сторонами досягнуто. Дитина залишається проживати з матір`ю, даний факт підтверджується актом опитування сусідів. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між нею та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Відповідач інших неповнолітніх, непрацездатних чи недієздатних осіб на утриманні не має. Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду і до повноліття дитини (а.с.1-2).
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 липня 2025 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.46).
19 грудня 2025 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області підготовче провадження у цивільній справі закрите та призначено судовий розгляд по суті (а.с.65).
У судовому засіданні, будучи належним чином повідомленими, сторони участі не взяли. 
Представник позивача адвокат Шимановський А.В. надіслав до суду клопотання від 22 липня 2026 року №4805/26-Вх про розгляд справи без його участі та участі позивача, просить про задоволення позовних вимог. 
За таких обставин, суд, приймає рішення про можливість проведення судового засідання у відсутність сторін, остільки у справі достатньо доказів для її об`єктивного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, зміст клопотання представника позивача про судовий розгляд у їх відсутність, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей.
Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
На підставі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із змісту досліджених доказів, заочним рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.3-4). Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 у них є малолітній син ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5). Відповідно паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданого органом 7110, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 (а.с.6-7). Довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №489119-2020 від 09 липня 2020 року зазначено місце реєстрації позивача АДРЕСА_1 (а.с.8). Згідно акту опитування сусідів від 18 жовтня 2024 року малолітній син ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_2 з літа 2022 року разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 (а.с.9). Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №96 від 14 вересня 2021 року дитина зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10). Відповідно повідомлення виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області №20 від 04 листопада 2024 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , але зі слів батька ОСОБА_5 , він мобілізований до Збройних Сил України з 01 вересня 2024 року (а.с.16). Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 №2/3267 від 19 листопада 2024 року не підтверджено мобілізацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22).
Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про її неповнолітній вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який до суду не прибув, не надав письмові пояснення про визнання чи заперечення позову. Є відсутнім спір щодо батьківства та бере до уваги, що на час судового розгляду домовленість про сплату аліментів між сторонами, як батьками, відсутня, питання утримання неповнолітньої дитини не вирішено, тому, слід, стягнути із ОСОБА_2 аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання неповнолітньої дитини, та не заперечив проти виконання такого обов`язку у встановлений чинним законодавством порядок.
Аліменти – це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає біля матері. 
При прийнятті рішення у цивільній справі, суд вирішує питання стягнення судових витрат, остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачем ОСОБА_1 заявлено до суду позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , і відповідно судовий збір не сплачувався, остільки згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» закріплені категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою позивача у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має сплатити на користь Держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. у зв`язку з розглядом позовних вимог судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, остільки такий у справах вищевказаної категорії стягується з відповідача.
Рішення суду, слід піддати до негайного виконання в межах стягнення аліментів за один місяць з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141,247, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2024 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача ОСОБА_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , судовий збір в сумі 1331,20 грн. на користь Держави, отримувач коштів Головне Управління Казначейства у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача ЄДРПОУ 37993783, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікацій доходів бюджету, у зв`язку з розглядом цивільної справи з позовною вимогою про стягнення аліментів. 
Копію рішення суду направити сторонам, для відому.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Суддя | О. М. Савенко