ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 р. | Справа № 480/3317/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, м. Суми, повний текст складено 11.05.26 у справі № 480/3317/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою доВійськової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 до 28.02.2018; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення доходу - січень 2008 року в сумі 82540,68 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 до 05.09.2022 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- стягнути з відповідача на користь позивача індексацію у фіксованій величині 3716,50 грн в місяць у загальній сумі 201310,42 грн за період з 01.03.2018 до 05.09.2022 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Постанови № 44.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із встановленням місяця підвищення, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, за період проходження служби з 01.12.2015 до 28.02.2018.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 до 28.02.2018, із встановленням місяця підвищення, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 до 05.09.2022, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 до 05.09.2022, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у сумі 201310 (двісті одна тисяча триста десять) грн 42 (сорок дві) коп., з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до вимог абз.9 п.5 Порядку №1078 та Додатку 5 до Порядку №1078 для визначення індексу споживчих цін, з метою проведення подальшої індексації позивачу, починаючи з січня 2016 здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Вказане обчислення здійснювалося до перевищення нарахованої суми індексації розміру підвищення доходу (грошового забезпечення) у грудні 2015 року. І оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року - лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в цьому періоді. Зазначає, що з урахуванням вказаного, нарахована індексація позивачу за період з квітня 2016 року по березень 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком №1078 становить 0,00 грн щомісячно. Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону № 1282-XII та абзацу другого п. 1-1 Порядку №1078, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Звертає увагу суду, що в березні 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” були підвищені розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, цей місяць (березень 2018 року) став базовим, і значення індексу споживчих цін у цьому місяці було прийнято за 1 або 100 відсотків.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 01.12.2015 до 05.09.2022 позивач проходив військову службу у відповідача, що не заперечується сторонами.
Згідно з довідкою відповідача від 25.03.2026 № 232 у період з грудня 2015 до лютого 2018 року позивачу здійснено індексацію грошового забезпечення у сумі 1027,99 грн. У період з березня 2018 до вересня 2022 року позивачу здійснена індексація грошового забезпечення у загальній сумі 17027,64 грн.
Грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 14999,31 грн, а у березні 2018 року - 15745,96 грн, що підтверджується довідкою відповідача від 25.03.2026 № 233.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із встановленням місяця підвищення, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, за період проходження служби з 01.12.2015 до 28.02.2018 та нарахування індексації-різниці грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 до 05.09.2022, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Тобто місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є місяцем підвищення при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018, встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком № 1 до цієї постанови.
Отже, якщо підвищення тарифних ставок (окладів) мало місце у січні 2008 року, то для розрахунку індексації за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, цей місяць і є місяцем підвищення за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін слід проводити з лютого 2008 (наступного місяця після місяця підвищення посадового окладу за посадою, яку займає особа начальницького складу служби цивільного захисту).
Відповідно до положень пункту 10-2 Порядку № 1078 з 01.12.2015 це правило застосовується і для новоприйнятих працівників.
Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018, у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що поведінка відповідача щодо відсутності нарахування індексації грошового забезпечення позивачу із встановленням місяця підвищення за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочиснтва України. Оскільки судом вставовлено часткову виплату позивачу індексації грошового забезпечення у грудні 2015 року у сумі 1027,99 грн.
Суд звертає увагу сторін, що застосування місяця підвищення - січня 2008 року, для розрахунку індексації з 01.12.2015 до 28.02.2018, не є передчасним у цій справі, оскільки у відповідача відсутня дискреція для застосування іншого місяця підвищення.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28.06.2024 у справі № 560/1431/21 та від 29.08.2024 у справі № 200/4082/22, які враховуються судом при ухваленні даного рішення.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що поведінка відповідача щодо відсутності нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням для її розрахунку місяця підвищення, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січня 2008 року, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.
З моменту набрання чинності Постанови № 704 відбулась зміна тарифних ставок військовослужбовців, а саме 01.03.2018.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку № 1078 значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з наступного місяця.
Тому місяцем підвищення індексації з 01.03.2018 є березень 2018 року.
Відповідно до абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, індексація не нараховується у місяці підвищення посадового окладу (тарифної ставки), якщо розмір такого підвищення (з урахуванням всіх складових, що не мають разового характеру) перевищує суму можливої індексації у відповідному місяці. Якщо ж сума підвищення не перекриває суму можливої індексації, визначається різниця між нею та сумою підвищення.
Таким чином, для з`ясування питання чи має позивач право на застосування при нарахуванні його індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 року приписів абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).
Як установлено з матеріалів справи, грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 14999,31 грн, а у березні 2018 року - 15745,96 грн.
Відповідач усупереч норми ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів перед судом, що розмір грошового забезпечення позивача у лютому та березні 2018 року, який враховується для обчислення індексації-різниці є іншим, а ніж ті, про які зазначено судом вище.
Відтак, грошовий дохід позивача збільшився на 746,65 грн (15745,96 - 14999,31).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30% .
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.
1762,00 х 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Згідно з нормою абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 - 746,65 = 3716,50 грн.
Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації-різниці з урахуванням абзаців 3, 4, пункту 5 Порядку №1078, має виплачуватися у розмірі 3716,50 грн щомісячно до моменту звільнення. Загальна сума індексації різниці за період з 01.03.2018 до 05.09.2022 складає 201310,42 грн, з розрахунку 3716,50 х 54 + 3716,50/30 х 5. Враховуючи те, що розмір індексації - різниці за 5 днів, з урахуванням арифмектичних правил округлення чисел складає 619,42 грн.
Суд звертає увагу, що довідка відповідача від 25.03.2026 № 232 не підтверджує нарахування та виплату позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 05.09.2022 у сумі 17027,64 грн, а підтверджує виплату позивачу у такий період поточної індексації, оскільки з позиції відповідача вбачається, що позивач взагалі не має права на індексацію-різницю. Крім того, матеріали справи не містять доказів виплати позивачу за вказаний період індексації-різниці.
Колегія суддів звертає увагу, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох індексацій грошового забезпечення, поточної та індексації-різниці, і такі індексації можуть нараховуватись і одночасно і окремо одна від одної.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.09.2025 в адміністративній справі № 320/15393/21.
Водночас колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильного розрахунку судом першої інстанції розміру індексації-різниці.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 до 28.02.2018, із встановленням місяця підвищення, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Також суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 до 05.09.2022, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 до 05.09.2022, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у сумі 201310 (двісті одна тисяча триста десять) грн 42 (сорок дві) коп., з урахуванням виплачених сум.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2026 у справі № 480/3317/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Я.В. П`янова
Судді | | А.О. Бегунц   В.Б. Русанова