Справа № 404/3653/26 
Номер провадження 2/404/1517/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року Фортечний районний суд міста Кроп ивницького
в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.
за участю секретаря Котової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , у квітні 2026 року, звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн, з наступною індексацією, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до закінчення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач та відповідач мають спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син навчається у Кропивницькому вищому професійному училищі. Зазначає, що належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає. Проте, син потребує додаткової матеріальної допомоги, на оплату навчання, на канцелярське приладдя, довідники, посібники, одяг та інше. А відтак, звернулась до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 15 травня 2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.18).
Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 27298 від 05.06.2026 року), в якому просила позов задовольнити частково, зокрема вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу від заробітку (доходу) відповідача буде достатнім утримання повнолітнього сина (а.с. 27-53).
Позивачем подано до суду письмові пояснення (вх. № 38228 від 10.08.2026 року) щодо обгрунтування розрахунку суми аліментів та матеріального стану сторін. (а.с. 56-59).
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того, уточнила та не заперечувала проти стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача, який на даний час вже є працевлаштованим. 
Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.
Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 від 30 жовтня 2007 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2270 (а.с. 7).
Отже, сторони мають спільного повнолітнього сина.
ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні своєї матері, що відповідачем не спростовано.
Згідно довідки № 452 від 10.11.2025 року ОСОБА_3 дійсно навчається на денному відділенні Кропивницького вищого професійного училища за професією: Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення; адміністратор. Термін навчання з 01.09.2023 року по 15.04.2027 року (а.с. 10).
Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу Аналогічна правова позиція викладена в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
За приписами статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки син наразі навчається та не може працювати та забезпечувати себе, отже потребує утримання на період навчання, в тому числі, і від батька.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.
Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Водночас, відповідач у відзиві на позов погодився з визначеним позивачем розміром та способом стягнення аліментів, посилався на нестабільність доходу, при цьому запропонував визначення розміру аліментів у частці, що є суперечливою позицією, а також не відповідає заявленим позовним вимогам. 
Також представником відповідача, адвокатом Терещенко Т.В. подано в судовому засіданні довідку про працевлаштування відповідача на постійну роботу (за три дні до судового засідання), однак, розмір доходів, які має отримувати відповідач на постійній роботі суду не надано, в судовому засіданні представником не повідомлено. 
Інші обставини, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів не наведені, а ті, що вказані у відзиві на позов та наданні пояснення в судовому засіданні, зокрема, участь в утриманні повнолітнього сина шляхом сплати комунальних послуг та виплату кредиту на придбання комп`ютерної техніки (про що надані докази), а також необхідність нести витрати на оренду житла для себе не можуть бути прийняті судом до уваги, так як не спростовують матеріальну спроможність відповідача.
Отже, зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння рухомого майна, працевлаштування на постійну роботу, суд вважає, що відповідач отримує достатній дохід, який дає можливість утримувати, в тому числі, і повнолітнього сина, який продовжує навчання. 
Беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 5000,00 грн щомісячно, буде розумним, достатнім та справедливим рівнем матеріальної допомоги.
Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частин першої та другої, шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 76-81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення 02 квітня 2026 року, і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, тобто до 15 квітня 2027 року.
В решті позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 18.08.2026 року. 
Суддя Фортечного районного 
суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Л. Д. Кулінка