УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/1858/26 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г. 
Номер провадження №33/4805/1177/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кошиль О.Ю., захисника Фрегера Г.Й. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 25 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 21.03.2026 року о 23 год. 13 хв. в м. Звягель по вул. Івана Мамайчука, керувала транспортним засобом FORD, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотестер 6820 або в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисником Фрегером Г.Й. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стверджує, що як вбачається із відеофайлу, який розміщений на CD диску, що долучений до матеріалів справи, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5 розділу ІІ Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не була дотримана.
Наголошує на тому, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, тому факту, що на адвокатський запит про надання повного безперервного відеозапису з нагрудної камери та з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, Звягельським РВП були надані ті самі нарізки відео, що й містяться в матеріалах справи.
Зазначає, що ОСОБА_1 була пасажиром автомобіля FORD, р.н.з. НОМЕР_1 , тому відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння.
Вважає, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не роз`яснили порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, більш того, ОСОБА_1 однозначно заявила, що не керувала транспортним засобом, після чого вийшла із патрульного авто.
Звертає увагу, що працівники поліції сприйняли це за відмову, і продовжували процедуру оформлення за її відсутності. При цьому, в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд, тому їй взагалі не було доведено встановлений законом поряд проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника Фрегера Г.Й. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а бо в разі відмови таких осіб від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Свої висновки про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620920 від 21.03.2026; копією постанови серії ББА №645937 від 21.02.2026; чотирма відеофайлами.

З постанови серії БАА 645937 від 21.03.2026 року складеної працівником поліції щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, слідує, що ОСОБА_1 під час повороту праворуч не увімкнула покажчик повороту (а.с. 8)

 
На переконання апеляційного суду вказана постанова, яка винесена працівниками поліції, що і складали протокол та проводили перевірку за ч.1 ст. 130 КУпАП, що оскаржується не має наперед встановленої сили та повинна оцінюватися в сукупності з іншими доказами, оскільки не є рішенням суду, яке набрало законної сили.

 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , пояснила, що вона не виконував функції водія, та не була за кермом. До того ж, на момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, в якому вона перебувала, двигун транспортного засобу був вимкнений, так само як і світло фар.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що транспортний засіб припаркований, перебуває в нерухомому стані, з вимкненим двигуном. З перших хвилин спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 категорично заперечувала факт керування транспортним засобом, зазначивши: «Ви знущаєтесь? Ви ж бачили, що чоловік їхав за кермом? Ви бачили, що вибігло двоє хлопців». Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що після підходу до автомобіля працівники поліції оглядали прилеглу територію, що узгоджується з твердженнями ОСОБА_1 про можливу присутність інших осіб поблизу місця події.

На переконання апеляційного суду, такі пояснення узгоджуються з відсутністю на відеозаписі фіксації факту руху транспортного засобу, здійснення функцій водія ОСОБА_1 та свідчать про недоведеність цієї обставини належними і допустимими доказами.

Варто зазначити, що з досліджених матеріалів не вбачається, що працівниками поліції було у повному обсязі роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду, права особи та наслідки відмови від його проходження. Її заперечення факту керування транспортним засобом не може бути прирівняне до свідомої та однозначної відмови від проходження огляду, оскільки такі дії були зумовлені саме незгодою особи з тим, що вона є суб`єктом такого правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, з врахуванням позиції сторони захисту не є такими, що доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зокрема керування нею транспортним засобом.

 
Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надала до матеріалів справи неспростовних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які підтверджують виконання останньою функцій водія,

 
За таких обставин, коли у справі відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що усі сумніви повинні тлумачитися на користь особи і суд не вправі обґрунтовувати свої висновки на припущеннях, постанова судді щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

 
постановив:

Апеляційну скаргу захисника Фрегера Геннадія Йосиповича задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 25 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду        В.В. Ляшук