ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.09.2026 | Справа № 910/7793/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи 

за позовом Дочірнього підприємства «Лакталіс-Україна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін»
про стягнення коштів у розмірі 169057,28 грн,

Без виклику представників сторін
ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Лакталіс-Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін» про стягнення коштів у розмірі 169057,28 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору поставки №2008/П від 20.08.2024 в частині повної оплати поставленого товару, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 150774,95 грн. Окрім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 16620,29 грн, 3% річних у розмірі 1662,04 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов – протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) – протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.
Вказана ухвала була отримана відповідачем 10.07.2026, що підтверджується Повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету Товариством з обмеженою відповідальністю «Еклерін».
Проте відповідач в установлений строк відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.
Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 09.07.2026 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідач в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.08.2024 року між Дочірнім підприємством «Лакталіс-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гурман Фуді» (перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еклерін») укладено Договір поставки №2008/П відповідно до якого, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю Товар на підставі Замовлення останнього і відповідно до Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти поставлений Постачальником Товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, погоджених Сторонами в цьому Договорі. (п. 1.1. Договору)
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2025 року, але в частині виконання фінансових зобов`язань до повного їх виконання.
Відповідно до п. 1.4. Договору передбачено, що Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю на підставі Замовлення, з урахування достатньої наявності Товару на складі.
Відповідно до п. 3.1. Договору передбачено, що Постачальник гарантує, що Товар, який поставляється в момент його поставки відповідає нормам, передбаченим чинним законодавством України, і буде супроводжуватися всіма необхідними на момент його поставки документами, що дозволяють його транспортувати і реалізацію.
Відповідно до п. 5.1. Договору Постачальник зобов`язується виконувати замовлення Покупця, за умови наявності замовленого Товару на складі Постачальника.
Відповідно до п. 2.1. Договору вказано, що ціни на Товар Постачальником формуються на підставі чинного Прайс-листа. Постачальник має право змінювати ціни на Товар, що поставляється Покупцю, за умови попередження Покупця за 5 календарних днів до вступу в силу нових цін.
Відповідно до п. 5.2. Договору Покупець зобов`язується приймати і оплачувати Товар, що поставляється Постачальником, відповідно до положень статті 2 цього Договору та Додатковими угодами до нього.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
На виконання умов Договору поставки №2008/П від 20.08.2024, Постачальник у період з 17.01.2026 по 09.02.2026 здійснив поставку Товару Покупцю на загальну суму 150951,57 грн, що підтверджується видатковими накладними та відповідними товаро-транспортними накладними (ТТН), а саме: № ОД-00001318 від 17.01.2026 (ТТН №00001318) на суму 2 400,35 грн; № ОД-00001499 від 20.01.2026 (ТТН №00001499) на суму 4 436,74 грн; № ОД-00001505 від 20.01.2026 (ТТН №00001505) на суму 1 436,98 грн; № ОД-00001587 від 21.01.2026 (ТТН №00001587) на суму 4 954,76 грн; № ОД-00001597 від 21.01.2026 (ТТН №00001597) на суму 3 542,92 грн; № ОД-00001682 від 22.01.2026 (ТТН №00001682) на суму 5 763,44 грн; № ОД-00001683 від 22.01.2026 (ТТН №00001683) на суму 6 457,06 грн; № ОД-00001499 від 20.01.2026 (ТТН №00001499) на суму 4 436,74 грн; № ОД-00001687 від 22.01.2026 (ТТН №00001687) на суму 2 280,70 грн; № ОД-00001690 від 22.01.2026 (ТТН №00001690) на суму 4 416,43 грн; № ОД-00001759 від 23.01.2026 (ТТН №00001759) на суму 2 815,20 грн; № ОД-00001762 від 23.01.2026 (ТТН №00001762) на суму 859,46 грн; № ОД-00001834 від 24.01.2026 (ТТН №00001834) на суму 5 625,07 грн; № ОД-00001499 від 20.01.2026 (ТТН №00001499) на суму 4 436,74 грн; № ОД-00001838 від 24.01.2026 (ТТН №00001838) на суму 5 207,23 грн; № ОД-00001839 від 24.01.2026 (ТТН №00001839) на суму 2 524,44 грн; № ОД-00001902 від 26.01.2026 (ТТН №00001902) на суму 4 519,24 грн; № ОД-00001906 від 26.01.2026 (ТТН №00001906) на суму 3 719,44 грн; № ОД-00001907 від 26.01.2026 (ТТН №00001907) на суму 3 320,83 грн; № ОД-00001910 від 26.01.2026 (ТТН №00001910) на суму 1 855,98 грн; № ОД-00002060 від 27.01.2026 (ТТН №00002060) на суму 2 996,27 грн; № ОД-00002061 від 27.01.2026 (ТТН №00002061) на суму 4 895,11 грн; № ОД-00002170 від 28.01.2026 (ТТН №00002170) на суму 4 826,81 грн; № ОД-00002192 від 28.01.2026 (ТТН №00002192) на суму 6 784,62 грн; № ОД-00002199 від 28.01.2026 (ТТН №00002199) на суму 2 188,06 грн; № ОД-00002304 від 29.01.2026 (ТТН №00002304) на суму 11 420,42 грн; № ОД-00002303 від 29.01.2026 (ТТН №00002303) на суму 5 098,15 грн; № ОД-00002307 від 29.01.2026 (ТТН №00002307) на суму 2 541,08 грн; № ОД-00002308 від 29.01.2026 (ТТН №00002308) на суму 2 239,02 грн; № ОД-00002370 від 30.01.2026 (ТТН №00002370) на суму 4 914,02 грн; № ОД-00002378 від 30.01.2026 (ТТН №00002378) на суму 3 785,23 грн; № ОД-00002968 від 06.02.2026 (ТТН №00002968) на суму 5 989,49 грн; № ОД-00002975 від 06.02.2026 (ТТН №00002975) на суму 4 019,28 грн; № ОД-00002976 від 06.02.2026 (ТТН №00002976) на суму 3 479,40 грн; № ОД-00003037 від 07.02.2026 (ТТН №00003037) на суму 7 741,26 грн; № ОД-00003044 від 07.02.2026 (ТТН №00003044) на суму 2 837,70 грн; № ОД-00003099 від 09.02.2026 (ТТН №00003099) на суму 3 206,10 грн; № ОД-00003139 від 09.02.2026 (ТТН №00003139) на суму 5 928,19 грн, які підписані та скріплені печатками обома сторонами, що свідчить про прийняття товару Покупцем без будь-яких зауважень.
Відповідно до п. 3.3. Договору передбачено, що з моменту підписання ТТН та видаткової накладної при відсутності будь-яких зауважень Покупця в момент отримання Товару: вважається, що Товар прийнятий Покупцем повністю і в належному стані.
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату Товару протягом 14 календарних днів з дати виписки ТТН та видаткової накладної.
Відповідно до пункту 2.4. Договору сторони погодили, що у разі порушення Покупцем строків оплати за поставлений Товар, передбачених в п.2.3 Договору, Постачальник має право призупинити або повністю припинити будь-яку поставку Товару Покупцю.
У подальшому відповідачем не було виконано взяті на себе зобов`язання в частині повної оплати за поставлений позивачем товар за період з 17.01.2026 по 09.02.2026 на загальну суму 150951,57 грн, всупереч вимогам пункту 2.3 Договору, яким передбачено обов`язок покупця здійснити оплату товарів протягом 14 календарних днів з дати виписки товаро-транспортних та видаткових накладних.
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати за поставлений товар, а також відсутні докази наявності обґрунтованих заперечень чи претензій щодо кількості, якості чи асортименту отриманої продукції, надання яких у момент прийняття товару вимагається положеннями пункту 3.3 Договору.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
З огляду на вищезазначене, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено факт поставки позивачем товарів у період з 17.01.2026 по 09.02.2026 на загальну суму 150951,57 грн. Відповідач у порушення умов Договору поставки №2008/П від 20.08.2024 та положень законодавства зобов`язання з повної оплати отриманого товару у встановлені строки не виконав, будь-яких доказів здійснення платежів чи погашення заборгованості матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача є доведеною, обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням здійсненої передплати становить 150774,95 грн.
Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача стягнення пені у розмірі 16620,29 грн та 3% річних у розмірі 1662,04 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 6.1. Договору сторони погодили, що несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором і відшкодовують завдані цим збитки відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно п. 6.4. Договору передбачено, що у разі прострочення оплати за отриманий за цим Договором Товар Покупець зобов`язується сплатити суму боргу з урахування індексу інфляції, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення і 3% річних за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, інфляційних втрат та 10% річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 16620,29 грн та 3% річних у розмірі 1662,04 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.
Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі.
Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва- 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еклерін» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла II, буд. 20, ідентифікаційний код: 43255905) на користь Дочірнього підприємства «Лакталіс-Україна» (03062, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 67, ідентифікаційний код: 25593656) основний борг у розмірі 150774 (сто п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 95 коп., пеню у розмірі 16620 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять) грн 29 коп., 3% річних у розмірі 1662 (одна тисячі шістсот шістдесят дві) грн 04 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата підписання: 03.09.2026

Суддя Я.В. Маринченко