Справа № 420/41894/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), за участі третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у складанні та направленні до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі продажу квартири від 30 травня 2025 року у розмірі 22 001, 00 грн. (двадцять дві тисячі одна гривня нуль копійок), що підтверджується платіжною інструкцією, код документа 9380-2401-2539-8807 від 30 травня 2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати подання до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві щодо повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі-продажу квартири від 30 травня 2025 року у розмірі 22 001, 00 грн. (двадцять дві тисячі одна гривня нуль копійок), що підтверджується платіжною інструкцією, код документа 9380-2401-2539 8807 від 30 травня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2025 року між позивачем та ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Гатне, вул. Бульвар Приозерний, буд. 5, у зв`язку з чим позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 22 001,00 грн. 
Позивач вказує, що придбав житло вперше, а тому відповідно до положень Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій був звільнений від сплати такого збору. 
Зазначає, що 22.10.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про формування подання до органу Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого збору, до якої додав усі документи, передбачені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740, а також інші документи, що підтверджують придбання житла вперше. 
Однак листом від 02.12.2025 року № 2600-0503-8/208732 відповідач відмовив у формуванні подання про повернення коштів, пославшись на неповноту наданих документів та неможливість підтвердження факту придбання позивачем житла вперше. 
Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки ним було подано повний пакет документів, визначений законодавством, тоді як вимоги відповідача щодо надання інших документів не передбачені Порядком № 1740. Крім того, відповідач мав можливість самостійно перевірити необхідні відомості шляхом доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак цього не зробив. Також позивач зазначає, що ризик відсутності належного механізму перевірки факту придбання житла вперше не може покладатися на особу, що узгоджується з практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. У зв`язку з цим просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати його сформувати і направити до органу Казначейства подання про повернення помилково сплаченого збору. 
Ухвалою суду від 23.12.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: доказів, з яких можна встановити місце проживання (перебування) позивача, яке зареєстроване у встановленому законом порядку.
29.12.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 05.01.2026 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/41894/25, залучив Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.
30.01.2026 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а порядок підтвердження такого права визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866. На думку відповідача, питання щодо наявності підстав для звільнення особи від сплати збору мало бути вирішено під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а не після його укладення. 
Відповідач зазначив, що при зверненні із заявою про повернення помилково сплаченого збору позивач не надав повного пакета документів, визначеного підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740. Зокрема, позивачем не було подано належних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відсутності зареєстрованих за ним прав власності на житло, оскільки надана інформаційна довідка була сформована за адресою придбаної квартири, а не за ідентифікаційними даними позивача. Крім того, на думку відповідача, позивач не надав належного документа, який підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, а також документів щодо відсутності права власності на частку в спільному майні подружжя. 
Також відповідач вказав, що обов`язок доведення права на звільнення від сплати збору покладається саме на особу, яка звертається із відповідною заявою, а у разі неподання всіх передбачених законодавством документів Пенсійний фонд не має правових підстав для формування подання про повернення помилково сплачених коштів та зобов`язаний діяти виключно в межах повноважень, визначених законом. При цьому відповідач зазначив, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до органів Пенсійного фонду із заявою після подання всіх необхідних документів. 
Крім того, відповідач наголосив, що після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №866 саме нотаріус під час посвідчення договору купівлі-продажу перевіряє наявність документів, які підтверджують право покупця на звільнення від сплати збору. На думку відповідача, факт сплати позивачем збору при укладенні договору свідчить про те, що право на таке звільнення ним реалізовано не було, а тому підстав для повернення коштів не виникло. У зв`язку з цим відповідач вважав свої дії правомірними та просив у задоволенні позову відмовити повністю.
05.02.2026 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що доводи відповідача є безпідставними, суперечать вимогам чинного законодавства та усталеній практиці Верховного Суду. Позивач вказує, що законодавством передбачено право особи, яка помилково сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла вперше, після нотаріального посвідчення договору звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та документами, визначеними підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740, для формування подання про повернення помилково сплаченого збору. При цьому обставина несплати збору під час нотаріального посвідчення договору не позбавляє особу права на його подальше повернення. 
Позивач також зазначає, що разом із заявою від 22.10.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві ним було подано повний пакет документів, передбачений Порядком №1740, зокрема заяву про те, що він раніше не набував права власності на житло, копії договору купівлі-продажу квартири, витягу та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, платіжної інструкції, документів, що посвідчують особу, довідок АТ «Ощадбанк» щодо невикористання житлових чеків, а також інших підтверджуючих документів. На думку позивача, відповідач безпідставно стверджує про ненадання необхідних документів та висуває нові підстави відмови, які не були зазначені в оскаржуваному рішенні. 
Крім того, позивач наголошує, що довідки АТ «Ощадбанк» є належними та достатніми доказами невикористання житлових чеків, оскільки саме цей банк є розпорядником відповідної інформації, а також зазначає, що ним подано заяву, якою підтверджено відсутність набуття права власності на житло, у тому числі як частки у спільному майні подружжя, тоді як Порядок №1740 не передбачає обов`язку подавати будь-які інші документи на підтвердження цієї обставини. 
Позивач також вказує, що відповідач не був позбавлений можливості самостійно перевірити відомості про наявність чи відсутність у нього права власності на житло шляхом доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності належного державного механізму перевірки факту придбання житла вперше негативні наслідки такого недоліків правового регулювання не можуть покладатися на особу, що відповідає принципу належного урядування та правовим висновкам Верховного Суду і Європейського суду з прав людини. 
Також позивач зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач не наділений дискреційними повноваженнями, оскільки за наявності всіх документів, визначених законом, зобов`язаний сформувати та направити до органу Державної казначейської служби України подання про повернення помилково сплаченого збору. На думку позивача, обраний ним спосіб захисту є належним та ефективним, а посилання відповідача на судову практику щодо неможливості стягнення коштів безпосередньо з Пенсійного фонду не є релевантним, оскільки предметом позову є не стягнення коштів, а зобов`язання відповідача сформувати відповідне подання до Казначейства. У зв`язку з викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`ктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
30.05.2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» було укладено Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, село Гатне, вулиця Бульвар Приозерний, будинок 5 (п`ять). 
Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. та зареєстрований в реєстрі за №2961 (далі - Договір). 
Відповідно до умов вказаного Договору ОСОБА_1 була придбана квартира. Відповідно до пункту 7 Договору продаж зазначеної квартири вчинено за ціною у 2200009,86 грн.
При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 22001,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, код документа 9380-2401-2539-8807 від 30.05.2025 року.
22.10.2025 року позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою, в якій просив сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 22001,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, код документа 9380-2401-2539-8807 від 30.05.2025 року, вказавши в заяві, що житло ним придбано в перше.
До вказаної заяви заявником було долучено: заяву про не набуття на праві власності нерухомого майна; копію інформаційної довідки з ДРРП № 447574456 від 14.10.2025; копію договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2025; копію витягу з ДРРП № 429299465 від 30.05.2025; копію платіжної інструкції від 30.05.2025; 6 копію паспортного документу ОСОБА_1 ; копію витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004558652 від 07.04.2025; копію РНОКПП ОСОБА_1 ; копію довідки про невикористання житлових чеків з АТ «Ощадбанк» від 10.09.2025; копію довідки про невикористання житлових чеків з АТ «Ощадбанк» від 15.09.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 25/09-25-2 від 25.09.2025; копію відповіді на адвокатський запит ДМС України №6.2-10719/2-25 від 03.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 26/09-25-1 від 26.09.2025; копію відповіді КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради № 246 від 10.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 26/09-25-2 від 26.09.2025; копію відповіді КП КМР «КМ БТІ» № 062/14-9386 від 06.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№15/10-25-1 від 15.10.2025; копію рішення про перейменування вулиці та супровідний лист Нововоронцовської селищної військової адміністрації.
Листом № 2600-0503-8/208732 від 02.12.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача , що надані документи ОСОБА_1 є неповними і не свідчать про придбання ним житла вперше, відповідно не можна зробити висновок про помилковість сплати даного збору при посвідченні договору. За таких обставин у Головного управління відсутні підстави, визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, для складання подання про повернення ОСОБА_1 . 
Уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у складанні та направленні до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР).
Відповідно до положень п.9 ст.1 Закону № 400/97-ВР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст.3 даного Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Платники збору, визначені пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.
Згідно з підп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року за №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює, зокрема, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року за №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету» контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна», покладений на Пенсійний фонд України.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону України №400/97-ВР регулює Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740), зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26.09.2020 (далі - Постанова №866).
Згідно з пунктом 15-2 Порядку №1740 (у редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно з пунктом 15-3 Порядку № 1740 (у редакції Постанови №866) нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Наведені норми, в межах спірних правовідносин, дозволяють прийти до таких висновків:
- особа, яка придбаває житло вперше, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування;
- реалізація такого права здійснюється у відповідності до норм Порядку № 1740;
- обов`язок підтвердження такого статусу (особа придбаває житло вперше), наявність відповідного права, покладається на особу, у спосіб подання визначених чинним законодавством документів;
- законодавством не встановлено перешкод для подання згаданих документів як підчас нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна так і після.
В результаті доповнення Порядку №1740 новими пунктами (15-2, 15-3) Держава деталізувала законодавство, котре регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, держава чітко визначила:
1) коло осіб, котрі в розумінні Закону №400/97-ВР вважаються такими, що придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);
2) перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.
Таким чином, починаючи з 26.09.2020 в рамках Порядку №1740 Держава створила цілком дієвий механізм, за умови дотримання котрого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.
Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона подати заяву до органу Пенсійного фонду України заяву про повернення коштів з бюджету на підставі Порядку №787. Разом з тим, звертаючись після 26.09.2020 про повернення з бюджету помилково сплачених коштів, саме фізична особа повинна надати докази на підтвердження того, що помилилася, коли сплачувала збір. Отже, заявник повинен надати органу Пенсійного фонду України передбачені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740 документи на підтвердження того, що він придбав житло вперше.
Судом встановлено, що позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 22001,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, код документа 9380-2401-2539-8807 від 30.05.2025 року, вказавши в заяві, що житло ним придбано в перше. 
До вказаної заяви заявником було долучено: заяву про не набуття на праві власності нерухомого майна; копію інформаційної довідки з ДРРП № 447574456 від 14.10.2025; копію договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2025; копію витягу з ДРРП № 429299465 від 30.05.2025; копію платіжної інструкції від 30.05.2025; 6 копію паспортного документу ОСОБА_1 ; копію витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004558652 від 07.04.2025; копію РНОКПП ОСОБА_1 ; копію довідки про невикористання житлових чеків з АТ «Ощадбанк» від 10.09.2025; копію довідки про невикористання житлових чеків з АТ «Ощадбанк» від 15.09.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 25/09-25-2 від 25.09.2025; копію відповіді на адвокатський запит ДМС України №6.2-10719/2-25 від 03.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 26/09-25-1 від 26.09.2025; копію відповіді КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради № 246 від 10.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№ 26/09-25-2 від 26.09.2025; копію відповіді КП КМР «КМ БТІ» № 062/14-9386 від 06.10.2025; копію адвокатського запиту вих.№15/10-25-1 від 15.10.2025; копію рішення про перейменування вулиці та супровідний лист Нововоронцовської селищної військової адміністрації.
Також, із зазначеної заяви, яка долучена до матеріалів позову вбачається, що позивач підтвердив, що у нього не має та він не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя).
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 457064612 від 17.12.2025 року, за позивачем не зареєстровано будь-яких операцій з придбання об`єкта житлової нерухомості, окрім придбання квартири на підставі договору купівлі - продажу квартири. 
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не повинен був сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, а тому сума сплаченого збору підлягає поверненню.
Таким чином, позивач надав відповідачу докази помилковості сплати коштів при оформленні договору купівлі-продажу, та виконав вимоги підпункту «в» пункту 15-2 Порядку №1740, надавши пакет документів на підтвердження права на звільнення від сплати внеску на обов`язкове державне пенсійне страхування під час придбання житлової нерухомості вперше.
Разом з тим, відповідач проігнорував надані довідки та відмовив у задоволенні заяви посилаючись, що позивачем не було надано документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, а саме довідки з місць проживання (після 1992 року), натомість було надано довідку ВАТ Ощадбанк, що не є неналежним доказом цього факту згідно постанови. 
Вказане твердження відповідача є безпідставним та необґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до підпункту «в» пункту 15-2 Порядку №1740 документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року). 
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.1993 № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» та Положенням про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27.08.2000 року № 179, з метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. Облік операцій за депозитними рахунками в установах банку здійснюється за позабалансовими рахунками відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89 (зі змінами). 
Відповідно до пункту 2.1 Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27.04.2000 № 179, для використання коштів приватизаційних депозитних рахунків громадянин України звертається до установи Ощадного банку України (далі - установа банку) за місцем проживання, де знаходяться списки громадян, які складаються місцевими радами. 
Отже, єдиним розпорядником інформації про залишки житлового чеку на відповідному позабалансовому рахунку є AT «Державний ощадний банк України», який надає інформацію про наявність/відсутність особи у списках на приватизацію, а тому довідка AT «Державний ощадний банк України» сама по собі є достатнім документом на підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. 
Позивачем було надано разом із заявою, адресованою Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві від 22.10.2025 року копії довідок з АТ «Ощадбанк» з усіх зареєстрованих місць проживання, а саме:- довідку № ЕЛ-203876/100.40/086-05/2025 від 10.09.2025, видану ОСОБА_1 1996 р.н., зі змісту якої вбачається, що Списки на приватизацію за адресою проживання АДРЕСА_1 , в Банк не надходили; довідку № ЕЛ-204413/109.35-07/2025 від 15.09.2025, видану ОСОБА_1 , про те, що він не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 .
З урахуванням викладеного, довідки АТ «Ощадбанк», надані позивачем, є достатніми і належними доказами, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації та право позивача бути звільненим від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Також, у своєму відзиві відповідач вказує, що позивачем не було надано інформацію про відсутність частки в спільному майні подружжі, визначених пунктом 15-2 Порядку.
Так, судом встановлено, що позивачем було надано всі необхідні документи, визначені Порядком №1740, в тому числі заяву, про те, що ОСОБА_1 не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя).
Так, до заяви адресованій ГУ Пенсійного фонду України в м.Києві про формування подання до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві щодо повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна долучено заяву від 22.10.2025 року про не набуття на праві власності нерухомого майна, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даною заявою підтверджує те, що до 30 травня 2025 року він не мав та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя). Квартира АДРЕСА_3 , що була придбана ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30 травня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2961 є житлом, що придбано ним вперше. 
Жодних інших додаткових документів, які повинен надати заявник на підтвердження відсутності факту придбання житла як частки у спільному майні подружжя, Порядком № 1740 не визначено, а відсутність права власності на нерухоме майно, як частку в спільному майні подружжя, підтверджується згідно Порядку відповідною заявою, яка і була надана позивачем.
Відтак, позивачем надані визначені законом документи, які підтверджують відсутність факту купівлі житла, зокрема як частки в спільному майні подружжя
Згідно п 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Суд враховує, що у постанові від 25.11.2021 року у справі № 280/9714/20 Верховний Суд виклав правову позицію та вказував, що з 26 вересня 2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві покладено обов`язок щодо формування до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Таким чином, суд вважає відмова відповідача у формуванні подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є протиправною.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права особи, яка звернулась за захистом своїх прав до адміністративного суду має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а також необхідність у повторному зверненні до суду.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, необхідно зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні та наданні до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі продажу квартири від 30.05.2025 року у розмірі 22 001 (двадцять дві тисячі одна) грн 00 коп, сплаченого згідно платіжної інструкції від 30.05.2025 року, код документа № 9380-2401-2539-8807, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі-продажу квартири від 30.05.2025 року у розмірі 22001 (двадцять дві тисячі одна) грн 00 коп, сплаченого згідно платіжної інструкції від 30.05.2025 року, код документа 9380-2401-2539 8807.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за звернення до суду з даним позовом, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 , код ЄДРПОУ 42098368), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (01601, м. Київ, вул Терещенківська, буд. 11-А, код ЄДРПОУ 37607526) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні та наданні до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м. Києві подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі продажу квартири від 30.05.2025 року у розмірі 22 001 (двадцять дві тисячі одна) грн 00 коп, сплаченого згідно платіжної інструкції від 30.05.2025 року, код документа № 9380-2401-2539-8807.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві сформувати та подати до Головного управління Державної Казначейської Служби України у м.Києві подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі-продажу квартири від 30.05.2025 року у розмірі 22001 (двадцять дві тисячі одна) грн 00 коп, сплаченого згідно платіжної інструкції від 30.05.2025 року, код документа 9380-2401-2539 8807.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.08.2026 року.

Суддя Г. В. Лебедєва