ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" серпня 2026 р. м. Рівне Справа № 904/1514/25(564/4093/25) 
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" 
до ОСОБА_1 
про стягнення 52 720,00 грн,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (позивач) звернулося до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 52 720,00 грн за договором позики.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Згідно із з позовною заявою, 02.05.2024 між ТОВ "Іннова Фінанс" (кредитор) та відповідачем (позичальник) укладено договір № 3875760524 про надання грошових коштів у позику (договір), за умовами якого кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 8 000,00 грн із процентною ставкою 1,5% в день строком на 360 днів на засадах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. На виконання умов зазначеного договору кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором, проте відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 19.09.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 52 720,00 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованості за кредитом та 44 720,00 грн заборгованості за відсотками, які позивач просить суд стягнути в судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статті 205, 509, 526, 625- 629, 638, 1048-1050, 1054,1056 ЦК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ГПК України та ухвалою суду від 13.07.2026, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін та результати їх розгляду.
У березні 2025 року до Господарського суду Дніпропетровської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 матеріали заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) направлено за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

14.04.2025 на адресу Господарського суду Рівненської області надійшли матеріали справи № 904/1514/25.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025, справу № 904/1514/25 передано на розгляд судді О. Андрійчук.

Ухвалою суду від 15.04.2025 прийнято справу № 904/1514/25 до свого провадження суддею О.Андрійчук та прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, підготовче засідання призначено на 28.04.2025.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі № 904/1514/25 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру реструктуризацію боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно. Цією ж ухвалою призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну, попереднє судове засідання призначене на 26.05.2025.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 опубліковано на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за № 75941 від 30.04.2025. Граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: тридцять днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 09.06.2025 визнано грошові вимоги АТ "Акцент-Банк" у розмірі 72 848,09 грн, а також судовий збір в сумі 6 056,00 грн; АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 33 733,23 грн, а також судовий збір в сумі 4 844,80 грн; АТ "Універсал Банк" у розмірі 88 673,62 грн, а також судовий збір в сумі 4 844,80 грн. Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 20.06.2025, надати суду до 30.06.2025 реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів, призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 07.07.2025.

Ухвалою суду від 18.08.2025 затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , який передбачає строк виконання протягом 60 місяців, припинено повноваження арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни.

У вересні 2025 року ТОВ "Іннова Фінанс" (позивач) звернулося до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 52 720,00 грн за договором позики.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 29.06.2026 цивільну справу № 564/4093/25 за позовом ТОВ "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 52 720,00 грн за договором позики передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, у провадженні якого перебуває справа №904/1514/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.07.2026 справу №904/1514/25(564/4093/25) передано на розгляд судді О.Андрійчук.

Ухвалою суду від 13.07.2026 прийнято справу № 564/4093/25 за позовом ТОВ "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 52 720,00 грн за договором позики до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1514/25(564/4093/25) в межах провадження у справі про неплатоспроможність у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 24.08.2026.

У позовній заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
02.05.2024 між позивачем (кредитор, товариство) та відповідачем (позичальник, споживач) укладено договір №3875760524 про надання грошових коштів у позику (договір), згідно з пункту 2.2 якого на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до пункту 2.3 договору сума кредиту (загальний розмір) становить: 8 000,00 грн. 

Тип кредиту - кредит (пункт 2.4 договору).

Строк кредиту - 360 дні (в)(день) (пункт 2.5 договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатку №1 до цього договору.

Згідно з пунктом 2.6. договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 2.5 цього договору (підпункт 2.6.1 договору).

Відповідно до пункту 2.7. договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Орієнтовно реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних (пункт 2.8.1. договору).

Згідно з пунктом 2.9. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51 200,00 грн.

Відповідно до пункту 3.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок позивача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 02.05.2024 або наступний за цим календарний день (пункт 3.2 договору).

У пункті 4.1 договору визначено, що проценти, які нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом "факт/факт". Порядок обчислення процентів здійснюється відповідно до формули: проценти (в день) = "база для розрахунку процентів з урахуванням умов пункту 4.2 договору" помножити на "процентну ставку вказану в пункті 2.6, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов договору". 

Згідно з пунктом 4.2 договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Відповідно до пункту 6.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в пункті 6.3. договору.

У разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу споживача, зазначену в договорі (або окремо надану споживачем товариству), та/або шляхом направлення СМС- повідомлення на номер телефону позичальника, вказаний в цьому договорі, або його особистому кабінеті, та/або відправки повідомлення в месенджер, та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб, передбачений цим пунктом договору, на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. У цьому випадку споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу (пункт 6.4 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що цей договір укладається за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому договором та/або Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний ним при вході, та/або протягом періоду обслуговування в товаристві.
Додатком № 1 до договору оформлено графік платежів.

До заяви долучено паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається позичальнику до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), в якому зазначено суму/ліміт кредиту: 8 000,00 грн, строк кредитування: 360 днів, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка, відсотків річних: 547,50% (1,5% в день), тип процентної ставки - фіксована.

Договір, додатки до нього та паспорт підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором 622933bik 02.05.2024 19:36.

Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, 02.05.2024 перерахувавши позичальнику грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_2 , яку відповідач вказав в особистому кабінеті як банківську картку, на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно з договором, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Позичальник зобов`язався відповідно до підпункту 5.4.1. договору у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

У свою чергу, кредитор має право згідно з підпунктом 5.1.1. договору вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором.

Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України, цим договором. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної або помилкової інформації (пункти 7.1.,7.2. договору).

Відповідно до пункту 9.2. договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

За умовами пункту 10.2. договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку. указаного у пункті 2.5. договору, а у випадку після закінчення вказаного строку за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання - договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним. 

Пунктом 10.9. договору погоджено, що підписуючи цей договір, позивальник підтверджує, що дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору, є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Позичальник погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим договором.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором від 02.05.2024 № 3875760524, у зв`язку чим станом на 19.09.2025 за ним рахується борг у розмірі 52 720,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за кредитом та 44 720,00 грн - заборгованість за відсотками, на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості.
З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, пов`язані із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного та у повному розмірі повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, регулювання яких здійснюється ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно зі статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частинами сьомою, дванадцятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частинами третьою-шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля- ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій, серед іншого, зазначено, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений).

Як установлено судом, наявний в матеріалах справи договір про надання кредиту містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для підписання від надавача 02.05.2024 19:56).

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи довідку про ідентифікацію відповідача. Одноразовий ідентифікатор, яким підписаний договір, складається з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України "Про електронну комерцію", а тому належними й допустимими доказами підтверджено факт укладення договору між сторонами.

Суд також зазначає, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2- 1383/2010).

З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17).

Відповідач доказів визнання недійсним договору про надання кредиту не надав, а отже, повинен виконувати його умови у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

За приписами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (статті 1049 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, за договором позики та кредитним договором обов`язку позикодавця (кредитодавця) передати позичальнику грошові кошти кореспондує обов`язок позичальника повернути позикодавцю (кредитодавцю) грошові кошти або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплатити проценти, якщо це передбачено договором. Договір позики та кредитний договір вважаються виконаними в момент повернення позичальником грошових коштів, такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплати процентів, якщо це передбачено договором.

За наявними у справі доказами позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши на поточний рахунок відповідача кредитні кошти в загальній сумі 8 000,00 грн.

У свою чергу, відповідач повинен був повернути позивачу кредит згідно з графіком погашення заборгованості, однак свого обов`язку не виконав, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 8 000,00 грн.

Окрім того, позивач здійснив нарахування процентів в розмірі 44 720,00 грн.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Частинами 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Приписами частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» врегульовано, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ (який набрав чинності 24.12.2023) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Частиною четвертою статті 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Відтак після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності, установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1% на день, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

При цьому судом враховано, що споживчий кредит надано на строк 360 днів, а ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі № 904/1514/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру реструктуризацію боргів.

За пунктом 3 частини другої статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій.

Суд, перевіривши обґрунтованість розрахунку, встановив, що розмір процентів, нарахованих за період з 02.05.2024 по 27.04.2025, становить 28 880,00 грн (при заявленому - 44 720,00 грн), відтак проценти підлягають частковому задоволенню.

Приписами частини першої статті 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що відповідач розміру боргу, заявленого позивачем до стягнення, не спростував, доказів у підтвердження його часткової чи повної сплати суду не надав, відтак вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, що полягало у неналежному виконанні відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та процентів, а отже, про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

При цьому, як установлено судом, позивачем позовну заяву з доданими документами подано в електронній формі.

За правилами частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 1 695,68 грн покладається на відповідача, а решта - на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення 52 720,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, ідентифікаційний код 44127243) 8 000,00 грн заборгованості за кредитом та 28 880,00 грн заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, ідентифікаційний код 44127243) 1 695,68 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, ідентифікаційний код 44127243).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 24.08.2026.

Суддя О.Андрійчук