Справа № 444/3839/26
Провадження № 3/444/1725/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення – місце народження Україна, Київська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює (зі слів), паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий Ужгородським відділом №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, 06.03.2023 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,- 
за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
17.08.2026 року приблизно о 07 год. 05 хв., в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», в межах Рава-Руської ОТГ, Львівського району Львівської області під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України ОСОБА_1 пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Королівства Нідерландів для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий 30.06.2026 року на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В процесі прикордонного контролю було встановлено, що остання є громадянкою України, що підтверджує витяг з БД ДМСУ Форма – 1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 вид. 06.03.2023р., на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому своїми діями, ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року №57, та здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, тобто вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
А тому, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 статті 204-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 007349Е від 17.08.2026 року;
- рапортом інспектора державної прикордонної служби України від 17.08.2026 року;
- витягом з бази ДМСУ про громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- копією паспорта громадянина Королівства Нідерландів для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий 30.06.2026 року на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Із Витягу з постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянам" встановлено, що ці Правила з урахуванням вимог Законів України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", "Про державний кордон України" і "Про Державну прикордонну службу України", Митного кодексу України, інших законодавчих актів України визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. Перетинання громадянами України (далі - громадянами) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) за документами на право виїзду з України і в’їзду в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон (загальногромадянський закордонний паспорт); дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїздний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.
Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документу громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП правильно, так як вона вчинила незаконну спробу перетинання державного кордону України без відповідних документів.
Призначаючи вид та міру стягнення правопорушника, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, її майновий стан. 
Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено. 
Санкція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу або адміністративний арешт.
Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір” з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" становить 3328, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.204-1, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1  (ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий Ужгородським відділом №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, 06.03.2023 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено) - 665 грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя:          Олещук М.  М.