Справа № 737/558/26 
Провадження № 3/737/153/26

П О С Т А Н О В А
14 вересня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Коренькова А.А., 
за участі секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Куликівка Чернігівської області справу про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч 1 ст.130 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

в с т а н о в и в :

16 серпня 2026 року, о 13 год. 58 хв. та 24 серпня 2026року о 19 год. 16 хв., ОСОБА_1 в с. Дроздівка, по вул. Шевченка, 62, керував електроскутером транспортним засобом колісним, який оснащений та приводиться в рух виключно електричним тяговим двигуном WARRIOR 200W (потужністю 2 кіловати) з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та в лікарняному закладі.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, 24 серпня 2026 року, о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за горло та вигнав з будинку, позбавив житла внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Щодо вчинення ним домашнього насильства визнав вину частково, заперечив, що хапав потерпілу за горло, погодився з іншими фактичними обставинами, вказаними в протоколі. 
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.08.2026 між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт під час якого ОСОБА_1 лаявся, хапав її за одяг. Вона викликала поліцію.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень потерпілих та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів від 24 лютого 2023 року №2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року), електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме: легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину; низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб – це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб – транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким транспортним засобом, а не тільки механічним транспортним засобом.
Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про правотворчу діяльність», закони України (в т.ч. Закон № 2956-IX від 24 лютого 2023 року із змінами) в ієрархії нормативних актів мають вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України (в т.ч. ПДР), а тому суд, при визначенні поняття «транспортний засіб», у даному випадку, враховує вимоги Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023).
Суд також не може брати до уваги поняття «транспортного засобу», яке визначене у примітці до ст.121 КУпАП, оскільки у цій нормі чітко визначено перелік правопорушень, яких стосується таке поняття (121-126, 127-1, 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 КУпАП) і серед цих правопорушень відсутня ст. 130 КУпАП.
Також не має значення для кваліфікації за ч.1 ст. 130 КУпАП і та обставина, що для керування персональним електроскутером не потрібне посвідчення водія і керований ним електроскутер не підлягає реєстрації та обліку у Територіальних сервісних центрах України, адже диспозиція ст.130 КУпАП не містить таких обов`язкових ознак правопорушення. Немає таких вимог для водіїв електроскутерів і у Законі України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року зі зімінами.
Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу, у розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху.
Отже, з набуттям чинності Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року), керування легким електричним транспортним засобом (елетросамокатом, електроскутером) в стані сп`яніння або відмова від проходженння огляду на стан сп`яніння тягне відповідальність встановлену ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 747074 від 16.08.2026, серії ЕПР1 № 754103 від 24.08.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 16.08.2026 та 24.08.2026; довідкою від 17.08.2026 відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписами фіксації правопорушення від 16.08.2026 та 24.08.2026.
Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, або насильства за ознакою статі, яке полягає в умисному вчиненні щодо потерпілого будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Протокол на ОСОБА_1 складений саме за вчинення домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_2 яке полягало у вчиненні дій психологічного (нецензурна лайка, погрози фізичною розправою), фізичного (хапання рукою за горло) та економічного (позбавлення житла) характеру, що могло мати наслідком завдання шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_2 , тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 772658 від 24.08.2026, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№496973 від 24.08.2026, формою оцінки ризиків від 24.08.2026. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке із вчинених правопорушень.
Вирішуючи питання про вид та розмір стягнення, яке має бути застосоване до правопорушника, суд, з урахуванням положень ст.ст. 23, 33, 34 КУпАП, приймає до уваги характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу порушника та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є найбільш серйозним із вчинених ОСОБА_1 , що є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., а тому його необхідно стягнути з ОСОБА_1 ..
Керуючись ч. 2 ст. 36, ст. 40-1, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300, код отримувача 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 грн. не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу – в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою:   АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - №UA908999980313111256000026001; найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір на користь держави за рішенням суду, 22030106.
Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Андрій КОРЕНЬКОВ