ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 332/4286/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2026 року у справі №332/4286/25 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому просить скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубінського Сергія Володимировича про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ №653652 від 04 серпня 2025 року за частиною першою статті 152-1 КУпАП і закриття справи за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду мотивовано тим, що станом на 17 липня 2025 року майданчик для платного паркування за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12 було обладнано відповідно до вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Географічні координати 48.4604324, 35.0437635 підтверджують знаходження транспортного засобу HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі будинків №№6-12. На фотознімках відображено дату 17.07.2025, та час вчинення порушення: з 15:41 (15 год. 41 хв.) по 15:54 (15 год. 54 хв.), що підтверджує факт несплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування. Зазначена фотофіксація, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи. Зазначає про те, що елемент вулиці Михайла Грушевського на якій знаходився автомобіль позивача був саме тротуаром, а не проїзною частиною, при цьому забороняється обладнання суб`єктами господарювання (в тому числі операторами) майданчиків для паркування транспортних засобів на тротуарах.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що посадовою особою відповідача складено постанову серії 1ДІ №653652 від 04 серпня 2025 року, згідно з якою 17 липня 2025 року о 15 год 54 хв транспортним засобом HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного користування, що знаходиться за адресою м.Дніпро, Д2003, вул.Михайла Грушевського, в районі будинків №№6-12, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено вимоги абзацу другого п.26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 03.12.2009 №1342, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 152-1 КУпАП. Позивача було визнано винним за частиною першою статті 152-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн (а.с. 9).
Не погодившись із постановою серії 1ДІ №653652 від 04 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст. 152-1 КУпАП передбачає, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Пункт 26 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою КМУ від 3 грудня 2009 року № 1342 передбачає, що користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.
За приписами ст.6 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій відноситься прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.
Рішенням Дніпровської міської ради від 21 грудня 2016 №38/17 (зі змінами) затверджені Правила паркування транспортних засобів на території міста Дніпра.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 № 1272 «Про встановлення у межах м. Дніпра автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування», встановлено у межах міста Дніпра автоматизовану систему контролю оплати вартості послуг з паркування.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 26.09.2023 року № 3-26/9 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 30.11.2016 року № 587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі» встановлено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортній засобів у м. Дніпрі. Пунктом 67 вказаного переліку відведено спеціальну земельну ділянку для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів за адресою: вул. Михайла Грушевського, в районі буд. №6-12 у м. Дніпрі.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 04.04.2023 № 5-5/4 «Про встановлення тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» затверджено тарифи вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі та зокрема встановлено, що вартість 1 години паркування на майданчику для паркування за адресою: вул.Михайла Грушевського, в районі буд. №6-12 у м.Дніпрі становить 15 грн.
Зазначені рішення є чинними.
Згідно з інформацією, наданою ТОВ «ПАРКТ СЕРВІС ГРУППЕ», на майданчику для платного паркування транспортних засобів за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12 встановлено та підключено до автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування – 1 термінал оплати, який на день вчинення адміністративного правопорушення працював в штатному режимі. Окрім того майданчик для платного паркування обладнано відповідно до вимог Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпро затверджених Рішенням Дніпровської міської ради №38/17 від 21.12.2016 (зі змінами), Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 (зі змінами) та схеми організації дорожнього руху. Також, на зазначеному майданчику для платного паркування транспортних засобів, станом на 17.07.2025 року реалізовано послугу «Мобільне паркування» та є можливість оплачувати послуги з паркування за допомогою мобільного додатку «Приват 24», «Unip», «PARKING DNIPRO», QR – code (а.с. 58).
До листа №3/9-753 від 26.08.2025 долучено копію листа погодження схеми ОДР майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12 та копію схеми ОДР майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12 (а.с. 59).
Схеми ОДР майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12, містить схему організації дорожнього руху, в якій відображено, що платний пакувальний майданчик дійсно розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12, майданчик обладнаний відповідними знаками та табличками 5.43, 7.14, 7.6.5, 7.17, 7.2.6, 5.44.
З наданих відповідачем фотознімків та схеми ОГД майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, в районі буд. № 6-12 вбачається, що автомобіль позивача було розміщено в зоні дії дорожнього знаку 5.43 «Зона стоянки», з табличкою 7.14 «Платні послуги» (а.с. 47-48, 59).
Згідно з вимогами п.8.1 та 8.2 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Тому, як правильно зробив висновок суд першої інстанції, розміщення транспортного засобу для паркування в межах дії дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України без проведення оплати за паркування є достатньою підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП.
Слід зауважити й на тому, що твердження позивача в апеляційній скарзі про невідповідність платного пакувального майданчику вимогам закону для його встановлення не спростовує правильність висновків суду першої інстанції зроблених у цій справі, оскільки правомірність дій міської ради та її виконавчих органів щодо прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів не є предметом спору у цій справі.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2026 року у справі №332/4286/25 залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2026 року у справі №332/4286/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко