Справа № 674/1211/26
Провадження № 2/674/1046/26

РІШЕННЯ
іменем України 

08 липня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (ціна позову 994 432,00 грн),
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник - адвокат Алексєєва Майя Антонівна, звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту спадкодавець не залишив, спадщина відкрилася за законом. Позивачки як доньки ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом і прийняли спадщину у встановленому законом порядку, звернувшись до приватного нотаріуса, якою заведено спадкову справу № 87/2025. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендували на неї, немає.
До складу спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок побудований батьком на підставі рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 12 листопада 1975 року № 172, яким ОСОБА_3 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці за вказаною адресою, та відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, виданого районним архітектором м. Дунаївці. Будівництво завершено, однак акт про закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння ОСОБА_3 не видавалося. Земельна ділянка площею 0,145 га за тією ж адресою належала батькові на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 001756 від 29 грудня 1996 року.
Позивачки звернулися до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. з питанням оформлення спадщини. Нотаріусом заведено спадкову справу № 87/2025. Однак постановою нотаріуса від 12 травня 2026 року позивачкам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на будинок на ім`я спадкодавця. Оскільки іншим, ніж судовий, способом оформити спадкові права на будинок позивачки позбавлені можливості, просять визнати за кожною з них право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито у справі загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Представник позивачів - адвокат Алексєєва М.А. у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача Дунаєвецької міської ради у судове засідання не з`явився. У визначений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, а розгляд справи просить проводити без участі представника міської ради.
Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.
Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідачем було фактично визнано позов, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 червня 2025 року (актовий запис № 295).
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00058303014 від 12 травня 2026 року та свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яким підтверджується зміна прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .
Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , в якому батьком зазначено ОСОБА_3 , та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , яким підтверджується зміна прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 .
Таким чином, позивачки є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 відповідно до статті 1261 ЦК України. Вони прийняли спадщину у встановленому законом порядку, звернувшись до приватного нотаріуса Шевченко Н.В.; нотаріусом заведено спадкову справу № 87/2025. Факт прийняття позивачками спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи № 87/2025, які надійшли до суду, та постановою нотаріуса про відмову від 12 травня 2026 року. Доказів відмови від спадщини матеріали справи не містять. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендували на неї, судом не встановлено.
Постановою приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. від 12 травня 2026 року позивачкам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на будинок на ім`я ОСОБА_3 .
Те, що спірний житловий будинок дійсно належав ОСОБА_3 , підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
- рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 12 листопада 1975 року № 172, яким ОСОБА_3 надано право індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 площею 1400 кв.м;
- дозволом на проведення будівельних робіт, виданим районним архітектором м. Дунаївці, та актом про відведення земельної ділянки в натурі інженером ОСОБА_7 відповідно до рішення виконкому від 12 листопада 1975 року № 172;
- технічним паспортом, виготовленим КП ДМР "Інвентарбюро" 23 грудня 2025 року, відповідно до якого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок А-1 (1980 р. побудови, загальна площа 182,8 кв.м, житлова площа 73,5 кв.м, матеріал стін - цегла, опалення - газове водяне), господарська будівля Б (1982 р.), сарай В (1985 р.) та ворота металеві N;
- Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 001756 від 29 грудня 1996 року, відповідно до якого ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,145 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення підсобного господарства, що безпосередньо свідчить про перебування домоволодіння у користуванні й господарюванні спадкодавця;
- витягом з домової книги, яким підтверджується факт реєстрації та проживання ОСОБА_3 за адресою домоволодіння;
- довідкою КП "Інвентарбюро" Дунаєвецької міської ради від 24 грудня 2025 року № 865, якою підтверджено, що акт про завершення будівництвом домоволодіння по АДРЕСА_1 не складався, інвентаризація домоволодіння не проводилась, свідоцтво про право власності на домоволодіння ОСОБА_3 не видавалось.
Щодо правової підстави набуття ОСОБА_3 права власності на спірний будинок суд зазначає таке.
При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").
Будинок збудований у 1980 році в м. Дунаївці. У вказаний період державна реєстрація права власності на будівлі та споруди в містах і селищах міського типу Української РСР провадилась органами технічної інвентаризації. Проте виникнення права власності на житлові будинки до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не залежало від державної реєстрації такого права. Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Будівництво спірного будинку здійснено ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 12 листопада 1975 року № 172 та відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, виданого районним архітектором м. Дунаївці, на земельній ділянці, відведеній йому в установленому порядку. Будівництво завершено (рік спорудження будинку - 1980, що відображено в технічному паспорті). Земельна ділянка на підставі Державного акта серії ХМ № 001756 від 29 грудня 1996 року перебувала у власності ОСОБА_3 . Ознак самочинного будівництва у розумінні статті 376 ЦК України судом не встановлено.
Відсутність акта про завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію, а також свідоцтва про право власності на домоволодіння, за наявності рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 12 листопада 1975 року № 172 про надання права на індивідуальне будівництво, відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, акта відведення земельної ділянки в натурі та Державного акта на право власності на земельну ділянку, не спростовує факту правомірного набуття спадкодавцем права власності на спірний будинок і не може позбавляти спадкоємців права на спадкування цього майна.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як доньки ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, набуває право на спадщину з моменту її відкриття. Згідно зі статтями 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 392 ЦК України закріплено право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не припиняє права спадкоємця на спадкування, а таке право в разі неможливості його оформлення у нотаріальному порядку підлягає судовому захисту.
За таких обставин, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, з огляду на те, що позивачки є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцеві на законних підставах, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1/2 частині за кожною на зазначений будинок у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що спір виник не у зв`язку з порушенням прав позивачок відповідачем, а з об`єктивної неможливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідач проти позову не заперечував, а тому, керуючись частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивачок. ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4 972,20 грн (квитанція від 05 червня 2026 року № 3067154909). ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору відповідно до підпункту 9 пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" як особа з інвалідністю другої групи.
Керуючись ст. 16, 328, 376, 392, 1216–1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 259, 263–265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (ціна позову 994 432,00 грн) задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як за спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
позивачка 1 - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
позивачка 2 - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
відповідач - Дунаєвецька міська рада, місцезнаходження: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м. Дунаївці, вул. Шевченка, буд. 50, код ЄДРПОУ 04060714.

Суддя    Давид БАРАТЕЛІ