№ 317/2782/26
№/п 1-кп/317/553/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2026 року м. Запоріжжя 

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 , 
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 12026082230000269 від 10.04.2026 року відносно: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно працевлаштованого у Концерн «Міські теплові мережі» на посаду майстра, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В: 

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області, від 10.11.2025 (Єдиний унікальний номер справи 317/5342/25), яка набрала законної сили 21.11.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
У подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили і про те, що даним судовим рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами на 5 років, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення статті 68 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, у період з 14.11.2025 по 10.04.2026 продовжив керувати транспортними засобами та систематично вчиняв адміністративні правопорушення, тим самим умисно не виконував постанову Запорізького району суду Запорізької області від 10.11.2025, яка набрала законної сили 21.11.2025, за наступних обставин.
14 листопада 2025 року, близько 16 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, керував транспортним засобом – автомобілем марки «АЗЛК 412» державний номерний знак НОМЕР_2 та рухався по вул. Полякова у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, де був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху.
За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513018 від 14.11.2025.
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2025 року (провадження № 317/5718/25) за результатами розгляду вище зазначеного протоколу, ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, умисно не виконуючи рішення суду, 10.04.2026, приблизно о 16 год. 40 хв., керував транспортним засобом «АЗЛК 412» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався автодорогою поблизу с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, де на стаціонарному блок посту З-07, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху.
За вказаним фактом, відносно ОСОБА_4 , складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1 №642974 від 17.04.2026.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортним засобом строком на п`ять років, діючи умисно, починаючи з 14.11.2025, вчиняв адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, тим самим умисно ухилився від виконання постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 10.11.2025.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив його при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що 10.04.2026 року він, керуючи автомобілем «АЗЛК 412» з державним номерним знаком НОМЕР_2 рухався до своєї матері в с. Тарасівка. На блок-посту поблизу с. Новоолександрівка Запорізького району, його автомобіль зупинили працівники поліції і при перевірці документів з`ясували що його суд раніше вже позбавив права керування транспортними засобами. У вчиненому розкаявся. 
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. 
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 382 ч. 1 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно. 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді штрафу, оскільки як було встановлено у судовому засіданні обвинувачений офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату та на теперішній час зможе сплатити штраф. 
Цивільний позов не заявлений.
Питання долі речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд  

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати. 
Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом нагрудної камери інспектора Мелітопольського РУП за 10.04.2026, що перебуває у матеріалах кримінального провадження і не був долучений до матеріалів судового провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:          ОСОБА_1