ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року	справа № 380/5415/26	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у формі ненарахування та не невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн гривень у відповідності пункту 4 Постанови КМУ “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану” від 11 лютого 2025 року № 153;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану” від 11 лютого 2025 року № 153.
Позов обґрунтований тим, що позивач відповідає всім умовам, передбаченим пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153, зокрема: був прийнятий на військову службу за контрактом до настання 25-річного віку; станом на 13.02.2025 (дата набрання чинності Постановою) проходив військову службу як особа сержантського складу інших утворених відповідно до законів України військових формувань (Національної гвардії України); брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців, отримав вибухову травму 21.04.2024 під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). На думку позивача, відмова відповідача у виплаті одноразової грошової винагороди є протиправною, а тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою судді від 13.04.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Доводи відзиву зводяться до того, що позивач не відповідає умовам пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153, оскільки 10.02.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_2 окремої бригади укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній спеціальній службі транспорту на посадах осіб рядового складу до оголошення демобілізації». Проте порядком реалізації експериментального проекту не передбачено підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Державній спеціальній службі транспорту. Тому, виплата одноразової грошової винагороди військовослужбовцям Державної спеціальної служби транспорту Постановою №153 не передбачено. Просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач надіслав суду додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що ОСОБА_1 набув право на виплату йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, оскільки: на момент введення воєнного стану (24.02.2022) позивачу було 19 років, у 2023 році підписав контракт у віці 22 років, тобто віковий критерій відповідно до Постанови КМУ №153 дотримано. Під час введення воєнного стану (24.02.2022) позивач проходив військову службу у складі Збройних Сил України, що прямо включено до переліку на які поширюється дія Постанови №153 (з урахуванням змін, внесених Постановами КМУ №387 від 01.04.2025 та №942 від 30.07.2025), що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_3 . Брав участь у бойових діях у районах ведення воєнних дій, встановленого Постановою №153. Підписав контракт на проходження військової служби під час воєнного стану у 2023 році, що відповідає критерію «прийняті під час воєнного стану». Виконував бойові завдання у складі військової частини, що підтверджує його безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України та захисту її територіальної цілісності відповідно до наданих Довідок військовою частиною НОМЕР_4 у листі за вих.№1472/4/2315 від 19.02.2026. Позивач 21.04.2024 отримав поранення під час захисту Батьківщини, що підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.06.2024 №330. Ствердив. що він відповідає всім критеріям, встановлених Постановою №153. Необґрунтовану відмову військової частини НОМЕР_1 у виплаті одноразової грошової винагороди Позивач вважає дискримінаційною щодо нього і просить позов задовольнити.
Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час воєнного стану, у 2023 році підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Державній спеціальній службі транспорту на посадах осіб рядового складу Міністерства оборони України в особі командира НОМЕР_2 окремої бригади (а.с. 22).
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 30.07.2025 № 1164 про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин старший солдат ОСОБА_1 старший механік-водій 1 відділення механізації взводу механізації 2 шляхо-відновлюваної роти 12.03.2001 р.н. дійсно в період з 24.02.2024 по 11.05.2024 брав безпосередню участь в бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в Запорізькій області (Пологівський район Гуляйцільська територіальна громада н.п. Затишшя) 43 дні.
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 330 від 01.06.2024, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 , 21.04.2024 внаслідок удару FPV БПЛА зі сторони противника старший солдат ОСОБА_1 одержав: ВТ (21.04.2024). Акубаротравма S = D. Тинітус. Цефалгія. Артеріальна гіпертензія.
Представниця позивача 26.02.2026 звернулася до командування Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
Листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2026 № 33/88 позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 153. Причин відмови відповідач у листі не вказав.
Позивач, вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди протиправною, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 12 Закону України № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 вказаної правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжений (триває до цього часу).
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану” (далі Постанова № 153, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пізніше у вказану Постанову № 153 Кабінетом Міністрів України двічі вносилися зміни: постановою КМУ № 387 від 01.04.2025, дата набрання чинності: 08.04.2025 (дата публікації в “Урядовому кур`єрі”); постановою КМУ № 942 від 30.07.2025, дата набрання чинності: 07.08.2025 (дата публікації в “Урядовому кур`єрі”).
Абзацом 2 п. 2 Постанови № 153 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Згідно з п. 3 Постанови № 153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153 (далі - Постанова) установлено, що: 
особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень; 
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі; 
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Наведеними вище нормами визначена сукупність умов для набуття військовослужбовцем з числа громадян України права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Отож, слід виділити категорії військовослужбовців, які беззаперечно набувають право на отримання одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн гривень (у повному обсязі/частково) у зв`язку з набранням чинності Постановою (13.02.2025). 
Зокрема, обов`язковими умовами для цього є: 
1. громадянство України; 
2. вік військовослужбовця від 18 до 25 років; 
3. укладення контракту на проходження військової служби за контрактом; 
4. станом на 13.02.2025 р. проходять службу як особи рядового/ сержантського/ старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (тобто, якщо і звільнені з військової служби, таке звільнення допускається лише з 14.02.2025 для збереження права на виплату);
- або брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом (винагорода - 1 млн);
- або брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців (винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі сумарно обчислених);
- або мають захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни (винагорода - 1 млн);- або перебували та звільнилися з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) (винагорода - 1 млн).

Обов`язковою умовою для виплати винагороди є також та обставина, що вказані військовослужбовці не притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.
Судом встановлено, що 10.02.2023 ОСОБА_1 уклав контракт про проходження військової служби в Державній спеціальній службі транспорту на посаді рядового складу Міністерства оборони України, терміном на 3 роки.
В період з 24.02.2024 по 11.05.2024 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області (Пологівський район Гуляйпільської територіальної громади н.п. Затишшя), що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 (а.с. 13 зворот) та довідкою ВЧ НОМЕР_1 № 17/79 від 21.08.2025 (а.с. 35). 
Згідно з Довідкою ВЧ НОМЕР_3 № 330 від 01.06.2024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 330 від 01.06.2024, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 , 21.04.2024 внаслідок удару FPV БПЛА зі сторони противника ОСОБА_1 одержав: ВТ (21.04.2024). Акубаротравма S = D. Тинітус. Цефалгія. Артеріальна гіпертензія.
Таким чином, позивач був призваний на військову службу у віці до 25 років та на момент набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) проходив військову службу.
Тому, суд зауважує, що ОСОБА_1 набув право на виплату йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, оскільки: на момент введення воєнного стану (24.02.2022) позивачу було 19 років, у 2023 році підписав контракт у віці 22 років, тобто віковий критерій відповідно до Постанови КМУ №153 дотримано. Під час введення воєнного стану (24.02.2022) позивач проходив військову службу у складі Збройних Сил України, що прямо включено до переліку на які поширюється дія Постанови №153 (з урахуванням змін, внесених Постановами КМУ № 387 від 01.04.2025 та № 942 від 30.07.2025), що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_3 . Брав участь у бойових діях у районах ведення воєнних дій, встановленого Постановою №153. Підписав контракт на проходження військової служби під час воєнного стану у 2023 році, що відповідає критерію «прийняті під час воєнного стану». Виконував бойові завдання у складі військової частини, що підтверджує його безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України та захисту її територіальної цілісності відповідно до наданих Довідок військовою частиною НОМЕР_4 у листі за вих.№1472/4/2315 від 19.02.2026. Позивач 21.04.2024 отримав поранення під час захисту Батьківщини, що підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.06.2024 №330. 
Матеріали справи не містять доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився. 
Також суд звертає увагу на те, що відповідач відмовляючи позивачу листом № 33/88 від 17.03.2026 не навів жодних обґрунтувань.
Враховуючи встановлену протиправність дій відповідача та повну відповідність позивача умовам пункту 4 постанови № 153, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбачену постановою № 153.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат останнім не надано, то такі, в силу приписів ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”.
4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

Суддя Качур Р.П.