Справа № 141/396/26
Провадження № 2/141/360/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року      с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21600,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1660491. Згідно з умовами якого відповідач отримала 6000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
27.03.2020 первісним кредитором ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» за договором відступлення прав вимоги № 49-МЛ.
Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 21600,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 6000,00 грн; заборгованість за процентами – 10800,00 грн; заборгованість по комісії за видачу кредиту – 1800,00 грн; заборгованість по штрафах, пені – 3000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 29.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 30.05.2026. Клопотань та заяв не подавали.
Відповідачу ОСОБА_1 копію ухвали суду було надіслано за адресою її місця реєстрації та поштове відправлення повернулось до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі.
Керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:
18.12.2019 ОСОБА_1 і ТОВ «Мілоан» уклали кредитний договір № 1660491 в електронній формі. Відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору, Позикодавець зобов`язується на умовах визначених Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору у кредит (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Договір укладений на таких умовах: 
Сума (загальний розмір) кредиту становить 6000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 18.12.2019.
Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 17.01.2020.
Комісія за надання кредиту становить 1800,00 грн, яка нараховується за ставкою 30% від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом становлять 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за договором: фіксована.
Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Розрахунок сукупності вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору.
Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua.
18.12.2019 кошти в сумі 6000,00 грн перераховані на карту НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.07.2026 № 20.1.0.0.0/7-260714/57649-БТ.
З розрахунку заборгованості за договором № 1660491 від 18.12.2019 вбачається, що ТОВ «Мілоан» нараховано відповідачу заборгованість за основним зобов`язанням, заборгованість за процентами, заборгованість за надання кредиту та заборгованість за штрафами в період з 18.12.2019 по 17.03.2020.
27.03.2020 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» (далі – Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» (далі – Новий Кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 49 – МЛ. 
Відповідно до умов зазначеного договору, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові Права вимоги до Боржників, які виникли у Кредитора внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Кредитором Боржникам кредитних коштів, та які входять до Портфелю Заборгованості. З моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості , та набуває всіх прав Кредитора за цими Кредитними договорами. Передача Кредитором Реєстру Боржників Новому Кредиторові здійснюється відповідно до умов договору.
Згідно з актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 27.03.2020 до Договору відступлення прав вимоги № 49-МЛ від 27.03.2020, Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 27.03.2020, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору.
У витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 49-МЛ від 27.03.2020, наданому позивачем, відображена заборгованість ОСОБА_1 на суму 21600,00 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 6000,00 грн; заборгованість за відсотками – 10800,00 грн; заборгованість за комісією за надання кредиту – 1800,00; заборгованість по пені/штрафах – 3000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
З урахуванням викладеного, суд доходить таких висновків:
Судом встановлено, що Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт існування заборгованості Відповідача та її розмір в частині заборгованості за основною сумою боргу. Водночас Відповідач відзиву на позов не подала, доказів іншого розміру заборгованості або належного виконання зобов`язань суду не надала.
Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також відсутність заперечень з боку Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 6000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) за договором № 1660491 від 18.12.2019є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині заборгованості за процентами суд зазначає:
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, проценти нараховані позичальнику за період з 18.12.2019 по 17.03.2020, що складає 115 днів. 
Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Подібні правові висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).
Узгоджений сторонами договору строк кредиту становить 30 днів. Крім того, сторонами досягнута домовленість про можливість пролонгації строку кредитування, але в матеріалах справи відсутні докази здійснення сторонами дій, необхідних, згідно з умовами договору, для пролонгації строку кредитування.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для нарахування процентів після спливу погодженого сторонами строку кредитування. Тому позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають задоволенню за 30 днів користування кредитом в розмірі 3600,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту:
Кредитним договором передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, законом передбачено право банку чи іншої фінансової установи–кредитодавця, встановлювати в договорі і вимагати сплати від позичальника комісій за додаткові та супутні послуги, пов`язані, зокрема, з наданням кредиту.
Водночас встановлення комісії за дії, які не є послугою, суперечить положенням закону.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позивачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за надання кредиту.
ВП ВС у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначив, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату за дії, які не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам самого банку.
Також, колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022у справі №363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавств обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якого вони суперечать законодавчим обмеженням.
Таким чином, вимога про стягнення комісії за надання кредиту є недоведеною і задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про стягнення пені:
Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п.1.4 цього Договору з урахуванням угод про продовженням строку користування/повернення кредиту та оновлених графіків розрахунків, що складаються у зв`язку з укладенням цих угод, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 2.00 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором.
Згідно з розрахунком заборгованості та витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги первісним кредитором нарахована пеня в зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування в розмірі 3000 грн.
Матеріалами справи підтверджено прострочення позичальником своїх зобов`язань за договором, що є підставою для застосування до нього передбаченої договором відповідальності, водночас розрахунок пені здійснений без урахування законодавчих обмежень, а саме: 
Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Загальнодержавний карантин в Україні через пандемію COVID-19 був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12.03.2020 р.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням зазначених норм, кредитодавець мав право на нарахування пені позичальнику за період з 18.01.2020 (день, наступний за граничним днем виконання позичальником зобов`язань за договором) по 11.03.2020.
При цьому, відповідно до ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
З урахуванням того, що в період з 18.01.2020 по 30.01.2020 (13 днів) облікова ставка НБУ становила 13.5 %, а в період з 31.01.2020 по 11.03.2020 (41 день) – 11%, гранична сума пені за період з 18.01.2020 по 11.03.2020 за прострочення відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором № 1660491 не може перевищувати 329,56 грн, і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 9929,56 грн, яка виникла з кредитного договору № 1660491 від 18.12.2019, і складається ззаборгованості за сумою кредиту – 6000,00 грн; заборгованості за процентами – 3600,00 грн; пені – 329,56 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Позивач долучив до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, додаток до договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 акт № Д/23514 від 14.04.2026, детальний опис наданих послуг до акту № Д/23514 за договором про надання правової допомоги № 0107 від 01 .07.2025 від 14.04.2026, ордер на надання правничої допомоги. Загальна вартість правничої допомоги згідно з цими документами складає 8000,00 грн.
Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет та характер спору, який відноситься до поширеної категорії справ, є справою незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін, значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-цвказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1223,91 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (вул. Смаль – Стоцького, буд. 1 корпус 28, 4 поверх, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 1660491 від 18.12.2019 в розмірі 9929,56 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 56 коп.), з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.); заборгованість за процентами – 3600,00 грн (три тисячі шістсот гривень 00 коп.), пеня – 329,56 грн (триста двадцять дев`ять гривень 56коп).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» витрати на сплату судового збору в розмірі 1223,91 грн (одна тисяча двісті двадцять три гривні 91 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу всумі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (вул. Смаль – Стоцького, буд. 1 корпус 28, 4 поверх, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236).
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя І.В. Демченко