Справа № 525/707/26
Провадження № 2/525/521/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2026           селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Лопатки О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
у с т а н о в и в:
01.06.2026 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 25.08.2015 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подружжя, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, збереження шлюбу суперечить його інтересам. На підставі викладеного просив шлюб розірвати.
У судове засідання 02.09.2026 сторони повторно не з`явилися, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Оскільки усі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.08.2015, шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с. 3). 
Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 
Згідно ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. 
За нормою ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2018 у справі №569/458/18, незгода будь-якого зі сторін подружжя продовжувати сімейні відносини є підставою для визнання права такої особи вимагати розірвання шлюбу.
Судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, часу для примирення сторони не просили, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не подала. За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, тому є підстави для розірвання шлюбу.
Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки ОСОБА_2 на адресу суду не надходило. 
На виконання п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір при зверненні до суду у розмірі 1331 грн. 20 коп. 
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 284 ЦПК України,
у х в а л и в:
Шлюб зареєстрований 25 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №4 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП судом не встановлено, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Я.В. Прасол