ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/2994/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р., 

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" 

на постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Джепа Ю.А., судді: Соп`яненко О.Ю., Фещенко Ю.В.)
від 30.04.2026

у справі № 908/2994/25

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест"
про стягнення заборгованості зі сплати внесків у сумі 603 169,13 грн,

за участю представників учасників справи:
позивача - Юсубов Е.С.
відповідача - Бганка В.Е.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" (далі - ОСББ "Яценко 1") до Господарського суду Запорізької області подало позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" (далі - ТОВ "Ост-Вест") про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з січня 2017 року по липень 2025 року включно у розмірі 603 169,13 грн.

1.2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання співвласників внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного чи інших фондів у розмірах та строки, які встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковими для всіх співвласників. Позивач повідомив суду, що 04.04.2018 протоколом №4 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку був затверджений розмір внесків на управління багатоквартирним будинком - 4,10 грн за 1 кв.м для житлових приміщень, та 2,38 грн за 1 кв.м нежитлових приміщень з 04.04.2018. На підставі сформованої ТОВ "ЄКГ "Укрконсалт" довідки про заборгованість, ТОВ "Ост-Вест" за період з січня 2017 року по липень 2025 року має борг у розмірі 603 169,13 грн.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.12.2025 у справі №908/2994/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

2.2. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про житлові-комунальні послуги", тому вважав, що позивач не довів факту укладення договору про надання відповідних послуг із відповідачем та не обґрунтував їх розмір первинними документами.

Місцевий господарський суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів повідомлення співвласників про рішення стосовно затверджених розміру та порядку оплати внесків і платежів, а також доказів звернення до відповідача з вимогою про виконання обов`язку з їх сплати.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем документально не доведений факт наявності у відповідача заборгованості з оплати внесків на управління та утримання багатоквартирного будинку у розмірі 397 802,58 грн. Також зазначив, що оскільки позовні вимоги про стягнення суми інфляційних витрат - 163 734,11 грн та 3% річних - 41 632,44 грн носять похідний характер, а позивачем документально не доведений факт неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог й в цій частині.

Крім цього, суд першої інстанції, визнавши необґрунтованими позовні вимоги у повному обсязі, одночасно застосував наслідки спливу позовної давності до частини вимог.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026 рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2025 у справі №908/2994/25 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково з мотивів, викладених у постанові. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" 392 415,45 грн - заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період квітень 2017 року - липень 2025 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 

2.4. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду, виходив з помилкового застосування судом до спірних правовідносин положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а внески співвласників на управління та утримання багатоквартирного будинку не є житлово-комунальною послугою, а є формою безпосередньої участі в утриманні спільного майна.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що Законом не визначено форму пред`явлення вимоги до співвласника, а тому кредитор може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

У спірних правовідносинах обов`язок відповідача зі сплати внесків визначений законодавством, рішеннями загальних зборів ОСББ та статутом, а розмір внеску є фіксованим, що дозволяє визначити щомісячне нарахування. У зв`язку з цим розрахунок заборгованості, сформований позивачем на підставі площі приміщення та встановленого у відповідні періоди тарифу, є належним способом відображення грошового зобов`язання та його обсягу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за несплаченими внесками на утримання багатоквартирного будинку з січня 2017 року по липень 2025 року включно у розмірі 397 802, 58 грн.

В той же час, до вимог про стягнення заборгованості по сплаті внесків за січень та березень 2017 року застосував наслідки спливу позовної давності.

Крім того, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних, нарахованих в порядку статті 625 Цивільного кодексу України, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про звернення до відповідача з вимогою про виконання обов`язку з оплати відповідних внесків до звернення позивача із позовом до суду.

2.5. Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2026 у справі №908/2994/25 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" про ухвалення додаткового рішення в суді апеляційної інстанції задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" на користь Об`єднання 3 252,95 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026 у справі №908/2994/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

3.2. Підставами касаційного оскарження Товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" визначило пункти 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.4. Підставою касаційного оскарження товариство зазначає пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 530 Цивільного кодексу України у правовідносинах щодо стягнення внесків на управління багатоквартирним будинком у випадку, коли строк виконання зобов`язання рішеннями органів управління ОСББ не визначений, а належні докази пред`явлення вимоги про оплату відсутні.

3.5. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

3.6. Також підставою касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, мотивуючи зазначене тим, що суд не дослідив зібрані у справі докази.

3.7. У відзиві на касаційну скаргу ОСББ проти вимог та доводів останньої заперечує, просить касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Відзив мотивовано тим, що фактично скаржник не оспорює неправильне застосування норм матеріального права як таких, а намагається переоцінити встановлені судами фактичні обставини справи; поставити під сумнів висновки суду апеляційної інстанції, надати інше тлумачення доказам, які були досліджені та оцінені судом апеляційної інстанції тощо; доводи скаржника про неправильне застосування частини другої статті 530 Цивільного кодексу України ґрунтуються на формальному та ізольованому тлумаченні норми без урахування правової природи зобов`язань зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку.

3.8. Подані відповідачем додаткові пояснення не можуть бути прийняті до розгляду разом із касаційною скаргою з огляду на положення частини першої статті 298 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останні фактично є доповненням до касаційної скарги, а тому згідно з частиною другою статті 118 Господарського процесуального кодексу України залишаються без розгляду. 

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Згідно із статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1", затвердженого протоколом установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 01.09.2016, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №1, що розташований: Запорізька область, місто Запоріжжя, Вознесенівський район, вулиця Яценка, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Пунктом 3 розділу ІІ статуту передбачено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є:

- забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном;

- забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території;

- сприяння співвласникам в отриманні житлово - комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами;

- забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Розділом ІІІ статуту об`єднання закріплені положення щодо статутних органів об`єднання, їх повноважень та порядку формування, зокрема, вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, відноситься питання визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Пунктом 5 розділу ІІІ статуту об`єднання зафіксовано, що правління (ініціативна група) не менше, ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів вручає кожному співвласнику запрошення під розписку, або направляє на адресу квартири або нежитлового приміщення.

Пунктом 11 розділу ІІІ статуту об`єднання передбачено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюються шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку.

Рішення з питань, передбачених абзацами другим, шостим, сьомим, восьмим, дев`ятим, дванадцятим пункту 3 розділу ІІІ, а за рішенням загальних зборів і з інших питань, надаються співвласникам під розписку або направляються поштою ініціатором загальних зборів (правлінням або ініціативною групою).

Пунктом 2 розділу ІV статуту об`єднання закріплено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту.

Розділом V статуту об`єднання передбачено, що співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" і статутом об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки.

Позивачем до матеріалів позовної заяви надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення цокольного та першого поверхів літера А-5; адреса нерухомого майна - Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Яценка, будинок 1, приміщення 241 ; загальна площа - 754,5 кв.м; дата прийняття рішення про державну реєстрацію 22.12.2011; власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест"; форма власності приватна.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог та їх розміру суду надані: протокол установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценка 1" по вулиці Яценко, будинок 1, проведених 01.09.2016, з питання створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1"; протокол № 3 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 16.01.2017, зокрема, з питання затвердження розміру внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2017 рік, за результатами обговорення якого вирішено встановити розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2017 рік для житлових приміщень - 2,38 грн/кв.м, для нежитлових приміщень - 2,38 грн/кв.м; протокол №5 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 09.12.2018, зокрема, з питання встановлення розміру внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2019 рік для житлових приміщень 4,10 грн/кв.м, для нежитлових приміщень - 2,38 грн/кв.м; протокол №12 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 14.03.2020, зокрема, з питання затвердження розміру внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2020 рік, яким вирішено затвердити 6,72 грн за 1 кв.м та додатково разовий внесок на ремонт під`їзду у сумі 25 000,00 грн, поділена на кількість квартир у під`їзді; Витрати за період з 01.01.2020-31.03.2021; Звіт по доходам та витратам за 2019 рік по ОСББ "Яценко 1"; Звіт за період з 01.01.2021-31.12.2022.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за несплаченими внесками на утримання багатоквартирного будинку за період з квітня січня 2017 року по липень 2025 року включно у розмірі 392 415,45 грн.

5.4. Правовідносини сторін у цій справі виникли у зв`язку з функціонуванням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та виконанням обов`язків щодо спільного утримання такого будинку.

Зазначені правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке здійснюється нею на власний розсуд у межах, визначених законом. 

Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він реалізує відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України. При цьому власність зобов`язує, а власник повинен дотримуватися моральних засад суспільства. На підставі статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не передбачено договором чи законом.

Відповідно до статті 360 Цивільного кодексу України співвласник, пропорційно своїй частці у спільній частковій власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Згідно з частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України власники квартир і нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна на праві спільної сумісної власності. До спільного майна віднесено приміщення загального користування, конструктивні елементи, інженерне обладнання будинку, а також прибудинкову територію та права на земельну ділянку.

Згідно з частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України співвласники з метою належного утримання будинку та управління спільним майном можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ), яке є юридичною особою. 

5.5. Частиною першою статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

За змістом частини другої статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

У свою чергу, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

За змістом статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники мають, серед іншого, такі права: брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; знайомитися з протоколами зборів співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.

Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. 

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

За змістом статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються та проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів з урахуванням положень цієї статті. Ініціатором загальних зборів є правління об`єднання або ініціативна група, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежитлових приміщень.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

5.6. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу № 3 загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 16.01.2017, зокрема, затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2017 рік та вирішено встановити розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2017 рік для житлових приміщень - 2,38 грн/кв.м, для нежитлових приміщень - 2,38 грн/кв.м; відповідно до протоколу №5 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 09.12.2018, зокрема, встановлено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2019 рік для житлових приміщень 4,10 грн/кв.м, для нежитлових приміщень - 2,38 грн/кв.м; відповідно до протоколу №12 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Яценко 1" від 14.03.2020, зокрема, затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2020 рік: 6,72 грн за 1 кв.м та додатково разовий внесок на ремонт під`їзду у сумі 25 000,00 грн, поділена на кількість квартир у під`їзді.

Докази оскарження цих рішень загальних зборів відсутні, вказані рішення є обов`язковими до виконання співвласниками цього будинку.

5.7. Відповідно до статті 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (стаття 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (частина перша статті 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

5.8. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, як власник нежитлового приміщення загальною площею 754,5 кв.м, є співвласником спільного майна ОСББ "Яценко 1", а тому зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати на рахунок позивача належні внески та платежі.

Строк виконання зобов`язання зі сплати внесків співвласників на управління багатоквартирним будинком вказаними вище рішеннями загальних зборів ОСББ "Яценко 1" не встановлений.

5.9. Звертаючись із касаційною скаргою, товариство обґрунтовувало її відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 530 Цивільного кодексу України у правовідносинах щодо стягнення внесків на управління багатоквартирним будинком у випадку, коли строк виконання зобов`язання рішеннями органів управління ОСББ не визначений, а належні докази пред`явлення вимоги про оплату відсутні.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обов`язок співвласника брати участь у витратах на утримання спільного майна та сплачувати встановлені загальними зборами внески виникає на підставі закону і чинних рішень загальних зборів та не залежить від направлення співвласнику окремої вимоги. Водночас виникнення такого обов`язку необхідно відрізняти від настання строку його виконання.

Оскільки рішеннями загальних зборів не було визначено строку сплати встановлених внесків, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник повинен виконати обов`язок зі сплати у семиденний термін від дня пред`явлення кредитором вимоги.

Закон не встановлює форми такої вимоги, тому вона може бути пред`явлена як шляхом направлення боржнику претензії, листа чи іншого повідомлення, так і шляхом звернення до суду з позовом, у якому кредитор висловив вимогу про виконання зобов`язання.

Отже подання позову є пред`явленням відповідачу вимоги про сплату внесків у розумінні частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. 

Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлено до суду 25.09.2025, тоді як рішення прийнято 22.12.2025.

Отже, на час вирішення спору встановлений цією нормою строк сплив, а відповідач обов`язку не виконав. Тому відсутність досудової претензії не є підставою для відмови у стягненні основного боргу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення внесків на управління багатоквартиним будинком.

До того ж не встановлення рішеннями загальних зборів помісячного строку для оплати внесків співвласниками не звільняє відповідача від оплати внесків взагалі за вказаний період (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №910/6356/16).

При цьому колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №910/11312/17, від 24.01.2020 у справі №910/1395/19, відповідно до якої обов`язок співвласника сплачувати внески ОСББ є імперативним і випливає із закону та рішень загальних зборів, які є обов`язковими для виконання, доки не скасовані у встановленому порядку. 

Таким чином, скаржник не довів неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

5.10. Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, від 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 02.12.2021 у справі №922/3363/20, від 16.12.2021 у справі №910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі №922/2447/21 тощо.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом зібраних у справі доказів за умови непідтвердження підстав касаційного оскарження, в цьому випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Саме тільки посилання скаржника на те, що суд не в повному обсязі дослідив докази та не з`ясував дійсні обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів судові рішення. Натомість зміст касаційної скарги переконливо свідчить про те, що доводи скаржника зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів. До того ж із змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами надано оцінку заявленим вимогам.

За висновком Суду скаржник не довів неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, відтак посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції проігнорував докази позивача у справі є необґрунтованим. 

До того ж щодо обґрунтованості заявленої до стягнення з відповідача суми заборгованості за внесками співвласників на управління багатоквартирним будинком, судом апеляційної інстанції перевіркою розрахунку заборгованості за період з січня 2017 року по липень 2025 року включно у розмірі 397 802,58 грн встановлено, що він є арифметично правильним.

У спірних правовідносинах обов`язок відповідача зі сплати внесків визначений законодавством, рішеннями загальних зборів ОСББ та статутом, а розмір внеску є фіксованим, що дозволяє визначити щомісячне нарахування. У зв`язку з цим розрахунок заборгованості, сформований позивачем на підставі площі приміщення та встановленого у відповідні періоди тарифу, є належним способом відображення грошового зобов`язання та його обсягу.

Доказів відсутності заборгованості або її іншого розміру шляхом подання контррозрахунку чи доказів оплати суду відповідач не надав.

Верховний Суд в силу приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України не вдається до переоцінки доказів та встановлених на підставі їх обставин, оскільки дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.2. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест" залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026 у справі №908/2994/25 - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна 

О. Кібенко