Справа № 950/3735/25
2/950/298/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

31 липня 2026 року м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Лебединського районного суду Сумської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач зазначив, що між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/0286/82/00688575 від 18 грудня 2012 року.
У подальшому, 20 листопада 2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-73, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач вказує, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 52 770 грн 88 коп., з яких: 22 486 грн 60 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 30 283 грн 99 коп. - заборгованість за відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за пенею. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо розміру заявлених вимог суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 010/0286/82/00688575 від 18 грудня 2012 року.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. Зазначена норма підлягає застосуванню у цій справі, оскільки саме укладення кредитного договору стало юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків: у банку - обов`язку надати кредитні кошти, у відповідача - обов`язку повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Суд приходить до висновку, що між сторонами первісного кредитного договору виникло саме грошове зобов`язання, оскільки відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити платежі, передбачені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зазначена норма прямо регулює спірні правовідносини, оскільки предметом спору є невиконання відповідачем обов`язку з повернення кредитної заборгованості за договором, укладеним із банком.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач належним чином грошове зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Зазначені норми застосовуються судом, оскільки відповідач не вправі був самостійно припинити виконання кредитного договору або змінити порядок його виконання. Невнесення платежів за договором не припиняє зобов`язання, а навпаки свідчить про його порушення.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем обов`язку зі сплати заборгованості за кредитним договором є порушенням грошового зобов`язання у розумінні ст. 610 ЦК України.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ця норма відображає принцип pacta sunt servanda - обов`язковості договору, який є фундаментальним для цивільного обороту. Оскільки відповідач уклав кредитний договір, він зобов`язаний виконати його умови у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначені норми підлягають застосуванню, оскільки позивач обґрунтовує своє право на звернення до суду саме набуттям права вимоги за договором відступлення права вимоги № 114/2-73 від 20 листопада 2024 року.
Судом встановлено, що первісний кредитор - АТ «Райффайзен Банк» - передав позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання в тому обсязі, у якому таке право належало первісному кредитору.
Суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги не припиняє самого зобов`язання, а лише змінює особу кредитора. Новий кредитор набуває права вимагати виконання зобов`язання в обсязі, який існував на момент переходу права вимоги.

Цей висновок є релевантним для цієї справи, оскільки відповідач не звільняється від виконання кредитного зобов`язання через те, що право вимоги перейшло від банку до фінансової компанії. Зміна кредитора не змінює обов`язку боржника сплатити борг.
Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, згідно з якою суд при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, має перевірити, чи доведено кредитором факт укладення договору, погодження істотних умов, отримання коштів та розмір заборгованості.
Застосовуючи цей підхід до обставин справи, суд зазначає, що матеріали справи містять копію кредитного договору із додатками, розрахунок заборгованості, докази переходу права вимоги до позивача та документ про сплату судового збору. Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність між сторонами спірного грошового зобов`язання та його невиконання відповідачем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач не скористався правом подати відзив, докази або заперечення проти позову. Сам по собі факт неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову, однак у цій справі позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача.
Суд приходить до висновку, що позивач довів наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 52 770 грн 88 коп., а відповідач не довів обставин, які б свідчили про припинення, зміну або належне виконання такого зобов`язання.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 247, 263–265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 010132, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, рахунок IBAN: НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором № 010/0286/82/00688575 від 18 грудня 2012 року у розмірі 52 770 грн 88 коп., з яких: 22 486 грн 60 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 30 283 грн 99 коп. - заборгованість за відсотками, а також судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп., всього стягнути 55798,80 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення ухвалено без повідомлення учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя      Роман БАКЛАНОВ