ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 р.     м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю представника ДМС України Чернівецька митниця – Білобрицького С. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника ДМС України Чернівецька митниця Герасимова Ю. В. на постанову судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 24 червня 2026 року, - 
УСТАНОВИВ:
Постановою судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 24 червня 2026 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0336/408000/2026 від 18.05.2026 року товар, а саме: 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), - визначено повернути громадянину України ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі. 
Обґрунтовуючи своє рішення тим, що вилучені у громадянина України -  ОСОБА_1 товар, а саме: 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), не є предметом, який має культурну цінність, а тому підстав для його письмового декларування, судом, не встановлено.
До того ж, до матеріалів протоколу митним органом не було долучено жодних доказів, що вилучений товар представляє культурне чи історичне значення.
Орган, який складав протокол не довів перед незалежним судом, що вилучений товар відповідає критеріям, визначеним у вказаній Інструкції, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких досліджень, висновків експертиз або навіть спеціалістів щодо вказаного товару на предмет визначення його культурного або історичного значення.
Доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість громадянина України -  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, відсутні, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи, у зв`язку із чим, районний суд 
ЄУНСС: 725/6009/26   Головуючий в суді 1 інстанції: Піхало Н. В.
НП: 33/822/324/26    Головуючий в апел. інстанції: Давній В. П.
прийшов до висновку, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
Згідно протоколу про порушення митних правил № 0336/408000/2026 від 18.05.2026 року, в зону митного контролю на територію п/п «Красноїльськ-Вікову де Сус» Чернівецької митниці 18.05.2026 року о 13 год 48 хв. в`їхав транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , яка прямувала з України до Румунії в приватних справах. У вказаному автомобілі також слідували громадяни України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Вищевказані громадяни для проходження митного контролю обрали смугу руху «зелений коридор» чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення з митної території України.
Згідно із ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Згідно із ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.
При усному опитуванні громадянин ОСОБА_9 , який слідував як пасажир, заявив, що супроводжує посилки з передачами, приблизно 15 коробок, які прямували до Великобританії. Під час здійснення митного контролю, а саме: огляду пред`явлених посилок з передачами, які супроводжувалися пасажиром ОСОБА_10 , виявлено не задекларовану, без ознак приховування саморобну картину, в якій під скляною рамкою знаходились 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), яка знаходилась в одній із коробок з передачами серед інших речей.
Громадянин України ОСОБА_9 митний контроль пройшов та виявлені банкноти і монети не визнав своєю власністю.
Відповідно до п. 12 додатку 1 до пункту 1.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», яка затверджена наказом Міністерства культури та мистецтв України №258 від 22.04.2002 до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» відносяться «Значки, пам`ятні знаки, настільні медалі, ювілейні та пам`ятні монети, банкноти, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 р. включно)».
Відповідно до статті 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV вивезення культурних цінностей без свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей забороняється.
З урахуванням положень Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV, Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258, та додатку 1 до неї, виявлені предмети можуть бути культурними цінностями.
Частиною 3 статті 471 Митного кодексу України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
Не погоджуючись з позицією районного суду, начальник ДМС України Чернівецька митниця Герасимов Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою притягнути громадянина України –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в діях громадянина України –  ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, оскільки останній вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо ввезення на митну територію України, а саме: 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону).
Стверджував, що відповідно до висновків проведеної державної експертизи № 27 від 08.06.2026 року подана на експертизу 1 (один) колаж із 10 (десяти) наклеєних на картон грошових банкнот, що мають ознаки оригінальних, є сувенірним виробом, оскільки при його виготовленні використовувався метод наклеювання купюр на картон – немає культурної та колекційної цінності. Пункт І (1 колаж) даного експертного висновку підпадає під дію законодавства України; пункт ІІ висновку (4 грошові банкноти) є предметами боністики і колекціонування, відносяться до стандартного обігового тиражу початку ХХ ст. Російської імперії, не є раритетними та унікальними, не мають культурної цінності, мають колекційну цінність. Пункт ІІІ даного висновку (3 монети) відносяться до стандартного обігового тиражу початку ХІХ ст. та початку ХХ ст. Російської імперії, не є раритетними та унікальними, не мають культурної цінності. Мають колекційну цінність. Як рідкісні предмети боністики та нумізматики, які давно вийшли з обігу (пп. ІІ, ІІІ) висновку та п. І (сувенірний виріб), підпадають під дію Законодавства України про вивезення ввезення та повернення культурних цінностей, Закону України «Про вивезення ввезення та повернення культурних цінностей» та відповідно до п. 12 додатку 1 до п.1.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення тимчасове вивезення культурних цінностей» та можуть бути вивезені з України на підставі відповідного дозволу (експертного висновку). Загальна вартість поданих на експертизу предметів складає 1 907, 41 грн.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомив суд про поважність причин його неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі. 
Заслухавши позицію представника ДМС України Чернівецька митниця Білобрицького С. Г., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Аналізуючи доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що загальні посилання скаржника на винесення постанови всупереч вимогам ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення, не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржувана постанова суду містить належне обґрунтування відсутності в діях громадянина України –  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України з огляду на те, що суду не надано беззаперечних доказів вчинення ним зазначеного правопорушення, та суд не наділений повноваженнями збирати докази та кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому за таких обставин суд позбавлений можливості встановити вину останнього у вчинені ним адміністративного правопорушення.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції про те, що вилучені у громадянина України –  ОСОБА_1 товар, а саме: 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), не є предметами, що мають культурну цінність, а тому відсутні підстави для його письмового декларування.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 371 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.
Відповідно до висновка державної експертизи № 27 від 08.06.2026 року, загальна вартість поданих на експертизу предметів складає – 1 907, 41 гривень, що не перевищує еквівалент, визначений ст. 371 МК України.
Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги про те, що будь-яке обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність доказів вчинення громадянином України –  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, правомірно закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, ст.ст. 471, 527, 529 МК України, суддя Чернівецького апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу начальника ДМС України Чернівецька митниця Герасимова Ю. В., залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 24 червня 2026 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду     В. П. Давній