№366/1601/26
№2/366/1334/26
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

10.09.2026 Іванківський районний суд Київської області у складі судді Н. Слободян, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України, в приміщенні суду в с-щі Іванків Вишгородського району Київської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
ТОВ «Фінансова Компанія «Венера Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19122025/1 від 19.12.2025, укладеним останньою з ТОВ «Клай інвест», правонаступником якого за договором факторингу є позивач, у розмірі 5756,80 грн, з яких: 4000 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1756,80 грн - прострочена заборгованість за процентами.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500 грн.
Рух справи
19.06.2026 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді.
22.06.2026 у справі відкрите провадження, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання кореспонденції адресатом.
У встановлений судом строк відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву.
Встановлені судом обставини та застосовані норми права
Судом встановлено, що 22.04.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 281366 від 22.04.2025. (а.с.13-18
Відповідно до індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором, кредит надається строком на 90 днів, тобто до 20.07.2025, строк дії договору становить 90 днів. Сторони погодили процентну ставку за користування кредитом - 0,72 % на добу; тип процентної ставки - фіксована; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, а датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Договір підписаний відповідачем електронним підписом KL5336.
Згідно з довідкою ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_2 , з яким укладено договір № 281366 від 22.04.2025, був ідентифікований ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua. (а.с.10)
На підтвердження факту видачі кредитних коштів позивачем подано підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідно до якого в межах договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції відправника було здійснено успішний переказ грошових коштів на картку НОМЕР_1 у сумі 4000 грн. (а.с.26)
19.12.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС», як фактором, було укладено договір факторингу № 19122025/1. (а.с.19-21)
За цим договором до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №281366 від 22.04.2025.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025 загальна сума заборгованості 5 756,80 грн, з них: 4000 грн – прострочене тіло, 1756,80 грн – прострочені відсотки. ( а.с.35)

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір.
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК ВЕРЕРА ФІНАНС» за договором від 22.04.2025 року № 281366, який укладений між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 .
Висновки суду
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між первинним кредитором та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору від 22.04.2025 № 281366.
Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, право вимоги якої перейшло за договором факторингу до позивача.
Відповідач доказів визнання недійсним договору факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025, припинення зобов`язання, сплати заборгованості або неправильності розрахунку заборгованості суду не надала.
За таких обставин вимога позивача ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн 00 коп. є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню, як і вимога про стягнення відсотків у сумі 1756,80 грн, які нараховані у межах строку кредитування та в узгодженому сторонами договору розмірі.
Судові витрати
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов задовольняється повністю, то із відповідача на користь ТОВ «ФК ВЕНЕРА ФІНАНС» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500 грн.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір № 09/04/2026 про надання правової допомоги від 09.04.2026, акт про отримання правової допомоги від 22.07.2026 року, рахунок № 22.07.2026-57 від 22.07.2026 року та платіжну інструкцію № 4717 від 22.07.2026 року.( а.с.11-12,
Згідно з договором № 09/04/2026 про надання правової допомоги від 09.04.2026 року, його укладено між ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» та Адвокатським бюро «ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» в особі адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича. П.3.1 договору визначено, що 1 година фактично витраченого часу на надання правової допомоги - 3000 грн.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами з урахуванням їх реальності, необхідності, розумності та співмірності зі складністю справи, ціною позову й обсягом наданих адвокатом послуг.
Враховуючи, що справа є малозначною, стосується стягнення заборгованості за типовим кредитним договором, розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та не містить складних фактичних чи правових питань, суд вважає заявлені витрати у розмірі 15 500 грн неспівмірними зі складністю справи, ціною позову та обсягом виконаної адвокатом роботи. Водночас факт надання та оплати правничої допомоги підтверджений матеріалами справи, а тому суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 281366 від 22.04.2025 року в сумі 5 756,80 грн, з них: 4000 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1756 грн – прострочена заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. (10.09.2026)
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія « ВЕНЕРА ФІНАНС» (адреса: 03115, м. Київ, вул. Львівська, 23 офіс 703. Код ЄДРПОУ: 43561872, НОМЕР_2 в АТ «КОМІНБАНК», МФО 322540, ЄДРПОУ: 43561872).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя       Наталія СЛОБОДЯН