СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 року м. Суми Справа № 480/8373/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач зазначає, що він проходить військову службу та неодноразово звертався до відповідача щодо його направлення на ВЛК з метою встановлення степені придатності до військової служби. Однак всі звернення та прохання були проігноровані, направлення на ВЛК надано не було. 
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапортів та звертань позивача про направлення на проходження ВЛК для визначення стану здоров`я щодо подальшої придатності несення позивачем військової служби; зобов`язати відповідача розглянути рапорт та звернення позивача про направлення на проходження ВЛК для визначення стану здоров`я щодо подальшої придатності несення військової служби до інших медичних закладів та зобов`язати надати медичну допомогу в інших закладах.
25.09.2024 судом було відкрито провадження у справі.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки відповідач не отримував рапорту позивача про направлення його на ВЛК. Крім того, станом на 07-08 жовтня 2024 року позивач перебував на лікуванні в лікарському закладі в м. Суми. 
Встановлені судом фактичні обставини. Висновки суду та їх мотиви.
Позивач з листопада 2022 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду рапортів про направлення позивача на військово-лікарську комісію, надання можливості для отримати належного лікування, він звернувся до суду з даним позовом. 
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ.
Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/22009 затверджено "Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України".
Відповідно до положень п. 153 Положення військовослужбовці можуть бути направлені у службові відрядження самостійно або у складі підрозділу (команди) з метою, зокрема лікування, реабілітації або проходження медичного огляду військово-лікарською, лікарсько-льотною комісією.
При цьому статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Дія Статуту поширюється на військовослужбовців, зокрема Державної прикордонної служби України (ч. 4 вступу Статуту).
Отже, військовослужбовці Державної прикордонної служби України можуть бути направлені у службове відрядження самостійно або у складі підрозділу (команди) з метою, зокрема проходження медичного огляду військово-лікарською комісією. Для направлення у службове відрядження з метою проходження огляду ВЛК військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може вирішити це питання - до наступного прямого начальника. 
У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапортів та звернень позивача про направлення для проходження огляду ВЛК та зобов`язати відповідача розглянути його рапорт і надати медичну допомогу в інших закладах.
Разом з позовною заявою позивачем подано до суду рапорт від 16.09.2024, в якому зазначено, що він адресований командиру Військової частини № НОМЕР_1 з проханням надати позивачу направлення для проходження огляду ВЛК та надати можливість для отримати належного лікування шляхом направлення до медичного закладу для отримання допомоги.
Проте позивачем не надано доказів подання такого рапорту його безпосередньому начальнику, або направлення (подання) цього рапорту до Військової частини № НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку.
У свою чергу відповідачем подано до суду довідку від 10.10.2024 про те, що в журналі обліку внутрішніх документів відсутні відомості про надходження рапортів позивача щодо його направлення на ВЛК, зокрема від 16.09.2024.
Також сам позивач зазначає, що згідно з пунктами 2.1.6 та 3.11.6 Інструкцією з діловодства у Збройних силах України 07.04.2017 № 14 рапорт - це письмове звернення військовослужбовця до вищої посадової особи з проханням, і розглядається воно 30 днів з моменту реєстрації документау військовій частині.
Крім того, відповідачем зазначено, що позивач проходить службу на посаді інспектора прикордонної служби ІІ категорії - кулеметника 2 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонної застави НОМЕР_3 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування, проте не звертався із жодним зверненням або рапортом про його направлення для проходження огляду ВЛК. 
На переконання суду, в даному випадку недостатньо зазначити, що позивач неодноразово звертався до керівництва. Тим більше сам позивач стверджує, що були усні звернення, в той же час просить зобов`язати відповідача розглянути саме письмовий рапорт з конкретною вимогою, а тому саме на позивача покладається обов`язок довести факт такого звернення до відповідача. Проте позивач такого факту не довів, а відповідачем відсутність факту підтверджено доказами.
Таким чином, не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що ним до відповідача подано рапорт про направлення для проходження огляду ВЛК, а відповідачем розгляд такого рапорту було проігноровано. 
Крім того, позивачу проведено ультразвукове дослідження серця (а.с. 26) та відповідно до консультаційного висновку КНП СОР "СОККЦ" від 16.09.2024 (а.с.24-25), від 17.09.2024 (а.с. 27-28) позивачу були надані відповідні консультації лікаря. У свою чергу відповідач 16.09.2024 видав позивачу направлення на стаціонарне лікування (а.с. 23).
Тому суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими. 
Судові витрати.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, то їх розподіл судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук