П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/21825/25

Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
30.10.2025 року; 
Суддя І інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Казанчук Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначення та виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України від 26.02.2025 №1216550554-2025-2;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-IX на підставі заяви від 10.02.2025 №2033.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є дружиною загиблого внаслідок військової агресії російської федерації проти України працівника об`єкта критичної інфраструктури – ОСОБА_2 . Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 1 Закону №2980-IX позивачка набула право на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю свого чоловіка під час виконання посадових обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України. Однак, за відсутності правових підстав ГУПФУ у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відмовило.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначення та виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України №1216550554-2025 -2 від 26.02.2025 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-IX, на підставі її заяви від 10.02.2025 №2033.
Стягнув на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір в сумі 968,60 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 4 Закону №2980-IX визначений вичерпний перелік підстав, за яких одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України не призначається та не виплачується. Натомість, у спірному рішенні ГУПФУ не наведеного жодної правової підстави, передбаченої статтею 4 цього Закону, за наявності якої одноразова грошова допомога не підлягає виплаті заявниці.
Поряд з тим, з посиланням на положення Закону №1882-IX та Порядку №1109, суд першої інстанції зауважив на тому, що до об`єктів критичної інфраструктури включаються об`єкти, що відносяться до сектору «траспорт і пошта», враховуючи його специфіку забезпечення окремих життєво-важливих функцій та/або послуг. Обов`язок щодо внесення підприємства до Єдиного переліку (Реєстру) критично важливих підприємств покладений саме на державні органи в разі прийняття рішення про визначення підприємства, установи, організації, крім підприємств, установ та організацій, критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відтак, відсутність відомостей про об`єкт критичної інфраструктури у Реєстрі не скасовує право особи на виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України виплачується за умови, що такі об`єкти інфраструктури після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури. При цьому, об`єкт набуває правового статусу об`єкта критичної інфраструктури з моменту присвоєння об`єкту унікального реєстрового номера в Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури.
Оскільки ТОВ «Новолог», де працював чоловік позивачки, не включене до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, рішення ГУПФУ про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) внаслідок військової агресії російської федерації проти України працівника об`єкту критичної інфраструктури, є правомірним та обґрунтованим. З огляду на те, що ГУПФУ діяло у відповідності до чинного законодавства, на виконання своїх повноважень та порушень прав позивачки не допустило, апелянт наполягає на залишенні позовних вимог без задоволення у повному обсязі.
Окремо апелянт зауважує на тому, що, здійснюючи розподіл судових витрат та покладаючи на ГУПФУ обов`язок з відшкодування позивачці судових витрат у зв`язку з оплатою судового збору, судом першої інстанції помилково залишено поза увагою те, що статтею 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко визначені напрямки використання коштів ПФУ та заборону спрямування цих коштів на цілі, не передбачені законом. Отже, відшкодування позивачці судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача призводить до нецільового використання коштів ПФУ та суперечить нормам чинного законодавства.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення. Позивачка зауважує на тому, що судом повно і всебічно з`ясовано всі обставини справи, надано належну оцінку доказам у справі, суд ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права. Поряд з цим, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що право позивачки на отримання одноразової грошової допомоги не може залежати від бездіяльності оператора критичної інфраструктури та секторального органу у сфері захисту критичної інфраструктури, яка виразилась у несвоєчасному проведенні категоризації об`єкту критичної інфраструктури та внесенні відомостей щодо такого об`єкту до Реєстру.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, що згідно Свідоцтв від 09.01.1988 Серії НОМЕР_1 , від 09.10.2024 Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .
10.12.2024 в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці затверджено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07 жовтня 2024 р. о 19 год 47 хв в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новолог» (код згідно з ЄДРПОУ 14299669), без підпорядкування. А акті зафіксовано інформацію КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації, згідно якої смерть ОСОБА_2 (такелажника у ТОВ «Новолог») настала від відкритої черепно-мозкової травми в результаті вибуху через ракетний (дроновий) удар. Визначено, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, що стався з такелажником (черговим) ОСОБА_2 , пов`язаний з виробництвом.
Також, ТОВ «Новолог» є юридичною особою без підпорядкування. Місце знаходження юридичної особи: площа Митна, буд. 1, місто Одеса. Видами економічної діяльності згідно КВЕД є: 52.24. Транспортне оброблення вантажів (основний); 46.21. Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.22. Допоміжне обслуговування водного транспорту; 52.29. Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
ТОВ «Новолог» є стивідорною компанією в портах Чорного моря, працює на території Одеського морського торгового порту з серпня 1993 року. Оперує причалами №№ 9, 10, 12, 13. Загальна довжина причальної лінії 670 м, максимальною осадкою до 12 м. Площа терміналу - 82054 тис. кв.м.
Розпорядженнями Одеської обласної військової адміністрації від 14.04.2023 №231/А-2023, від 05.03.2024 №212/А-2024 ТОВ «Новолог» (код ЄДРПОУ 14299669) визначено та підтверджено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.
У Довідці від 24.12.2024 за №1293 ТОВ «Новолог» підтвердило, що це Товариство має статус підприємства, критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області відповідно до розпорядженнями Одеської обласної військової адміністрації від 05.03.2024 №212/А-2024.
10.02.2025 позивачка звернулась в ГУПФУ із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .
До заяви додано наступні документи: акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07.10.2024, форми Н-1/П, затверджений 10.12.2024, складеного згідно з додатком 11-1; реквізити банку; довідка про середню заробітну плату № 1297 від 25.12.2024; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ; паспорт громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 09.01.1988; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 09.10.2024; довідка про причину смерті ОСОБА_2 від 08.10.2024; трудова книжка ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 03.11.1981; трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 07.08.1982; довідка №1293 від 24.12.2024.
Рішенням ГУПФУ від 26.02.2025 №1216550554-2025-2 відмовлено позивачці у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
Згідно вказаного рішення, підставо для його прийняття стала відповідь від уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України про те, що станом на 21.02.2025 об`єкт, розташований за фактичною адресою: м. Одеса, площа Митна, буд. 1, не внесений до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.
Не погоджуючись з рішенням ГУПФУ, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивачка звернулась із цим адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-IX (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Згідно частини 2 статті 1 Закону №2980-IX (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) у разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей.
У частині 3 статті 2 Закону №2980-IX передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать: один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу.
У статті 3 Закону №2980-IX передбачено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.
Особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 4 Закону №2980-IX призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю особі, а у разі її загибелі (смерті) - членам її сім`ї, не здійснюються:
1) якщо загибель (смерть), поранення, каліцтво, контузія, захворювання, які призвели до інвалідності, є наслідком:
вчинення особою кримінального або адміністративного правопорушення;
алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення до самогубства, встановленого судом);
2) у разі подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю.
Одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи за рішенням суду, яке набрало законної сили.
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення і виплату та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
27.12.2023 постановою Кабінету Міністрів України за №1396 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
У пункті 11 цього Порядку №1396 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) передбачено, що після отримання заяви з документами працівник уповноваженого органу інформує отримувача (із врученням письмового повідомлення) про кількість прийнятих документів і дати їх прийняття, здійснює заходи з ідентифікації отримувача шляхом отримання з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 10 цього Порядку, перевіряє зміст і належне оформлення документів, відповідність викладених у них відомостей про отримувача, сканує документи, які надано в оригіналі, та повертає їх отримувачу.
У разі відсутності відомостей у відповідних інформаційних системах або неможливості їх отримання в порядку, передбаченому абзацом першим цього пункту, працівник уповноваженого органу надсилає до державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, у володінні яких перебуває інформація, необхідна для призначення одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, письмовий запит щодо надання необхідних відомостей.
Для встановлення факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Для цілей цього Порядку до об`єктів критичної інфраструктури належать об`єкти інфраструктури, які зазнали уражень внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, за умови, що такі об`єкти після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії російської федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а в разі їх загибелі (смерті) за таких обставин - члени сімей мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю за умови, що такі об`єкти інфраструктури після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
В контексті спірних правовідносин слід враховувати, що пунктом 1 частини сьомої статті 6 Закону №2980-IX доручено Кабінету Міністрів України затвердити перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону.
Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 6 Закону №2980-IX до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади створення та функціонування національної системи захисту критичної інфраструктури є складовою законодавства у сфері національної безпеки закріплені Законом України від 16.11.2021 №1882-IX "Про критичну інфраструктуру".
Статтею 1 Закону №1882-IX визначено, що об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.
За правилами частин першої і другої статті 8 Закону №1882-IX віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму.
За правилами частини першої статті 9 Закону №1882-IX для організації ефективного забезпечення безпеки і стійкості критичної інфраструктури з урахуванням специфіки забезпечення окремих життєво важливих функцій та/або послуг визначаються сектори критичної інфраструктури.
Частиною третьою статті 9 Закону №1882-IX передбачено, що Перелік секторів критичної інфраструктури та суб`єктів, відповідальних за формування та реалізацію державної політики у відповідних секторах національної системи захисту критичної інфраструктури, визначається Кабінетом Міністрів України. У разі необхідності внесення змін до Переліку Кабінет Міністрів України переглядає та змінює його виходячи з критеріїв критичності, визначених цим Законом.
Пунктом 11 частини четвертої статті 9 Закону №1882-IX передбачено, що до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема, транспортне забезпечення.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 11 Закону №1882-IX для цілей узгодження дій суб`єктів національної системи захисту критичної інфраструктури формується Реєстр об`єктів критичної інфраструктури.
Порядок ведення Реєстру, включення об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, відповідно до положень статті 1 Закону №2980-IX позивачка має право на виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, оскільки член її сім`ї (чоловік) загинув у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії рф проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Відмова ж ГУПФУ у такій виплаті пов`язана виключно із відсутністю ТОВ «Новолог» у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури, тобто пов`язана із належністю підприємства до об`єктів критичної інфраструктури.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №1109 затверджено Порядок віднесення об`єктів до критичної інфраструктури та Перелік секторів критичної інфраструктури.
Відповідно до пункту 1 Переліку секторів критичної інфраструктури включено паливно-енергетичний сектор, зокрема, електроенергетика (виробництво електричної енергії, забезпечення функціонування ринку електричної енергії, організація купівлі-продажу електричної енергії на ринку, управління системами передачі та енергопостачання, розподіл електричної енергії, експлуатація гідротехнічних споруд). Секторальний орган у сфері захисту критичної інфраструктури - Міненерго.
У пункті 6 Переліку передбачено секторі 9 "транспорт і пошта", що включає підсектор 5) "морський та внутрішній водний транспорт" із типом основних послуг:
здійснення контролю та нагляду за безпекою судноплавства та мореплавства;
інжинірингова діяльність для будівництва, ефективного використання та утримання об`єктів портової інфраструктури, розташованих у межах території та акваторії морського порту;
обслуговування суден, що заходять до морських, річкових портів (терміналів) України, пасажирів, вантажів (вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування, зберігання, перевезення вантажів, пасажирів) обслуговування та утримання внутрішніх водних шляхів, об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту;
виконання міжнародних зобов`язань України у тому числі: лоцманське проведення суден;
регулювання руху суден технічний нагляд за суднами;
пошук і рятування людей в морі;
гідрографічне забезпечення.
Секторальним органом у сфері захисту критичної інфраструктури визначено Мінінфраструктури.
Отже, саме виконання функцій із забезпечення життєво важливих національних інтересів на дату загибелі ОСОБА_2 було ключовим критерієм для визначення того чи іншого об`єкту таким, що належить до критичної інфраструктури.
На момент виникнення нещасного випадку та на момент створення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури Перелік об`єктів критичної інфраструктури визначався Законом №1882-IX, Порядком і Переліком, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1109, відповідно до яких до Переліку секторів критичної інфраструктури віднесено, зокрема, "транспорт і пошта", що включає підсектор "морський та внутрішній водний транспорт" із типом вище перелічених основних послуг.
Тобто, всі підприємства, які здійснювали, зокрема, обслуговування суден, що заходять до морських, річкових портів (терміналів) України, пасажирів, вантажів (вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування, зберігання, перевезення вантажів, пасажирів) обслуговування та утримання внутрішніх водних шляхів, об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту, були віднесені до об`єктів критичної інфраструктури.
Отже на момент нещасного випадку Підприємство відносилося до об`єктів критичної інфраструктури в силу вимог Закону №1882-IX, при цьому розпорядженням обласної військової адміністрації підприємство визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.
Поряд з тим, на позивачку не може бути покладений тягар відповідальності за діяльність держави. Позивачка не може бути обмежена у своїх правах чи зазнати негативних наслідків через те, що держава вчасно не внесла до Реєстру Підприємство. Згідно з принципом належного урядування, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу. Помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, а негативні наслідки державної бездіяльності не повинні ставати приватним тягарем для людини. У рішенні ЄСПЛ у справі Pincovб and Pinc v. The Czech Republic Суд підкреслив, що органи влади не можуть посилатися на власні помилки або упущення (наприклад, реєстраційні чи процедурні) як на підставу для позбавлення особи її прав, якщо сама особа діяла добросовісно.
Слід звернути увагу на те, що Держава вживає заходів щодо виправлення такої помилки. Кабінет Міністрів України у пункті 2 постанови від 10.06.2026 №748 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396» фактично зобов`язав забезпечити перегляд рішень, прийнятих територіальними органами Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану, зокрема, працівникам об`єктів критичної інфраструктури, внаслідок військової агресії рф проти України, зазначеним у частинах першій та третій статті 1 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії рф проти України" у разі, зокрема: відсутності відповідного об`єкта інфраструктури, що після 24.02.2022 піддавався бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури.
Наведена Постанова Уряду спрямована на забезпечення перегляду рішень органу Пенсійного фонду, яким відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану, зокрема, працівникам об`єктів критичної інфраструктури, внаслідок військової агресії рф проти України з підстав відсутності цих об`єктів у Реєстрі і включення цих об`єктів після нещасного випадку і створення Реєстру.
Таким чином, відмова ГУПФУ за наслідком розгляду заяви позивачки у призначенні та виплаті допомоги відповідно до Закону №2980-ІХ через відсутність відповідного підприємства у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури є протиправною, оскільки несвоєчасне внесення відомостей до Реєстру не спростовує факту виконання загиблим обов`язків на об`єкті критичної інфраструктури, який за законом входить до сектору цієї інфраструктури. Під час воєнного стану, в умовах підвищеної небезпеки та формальні недоліки не можуть негативно впливати на соціальний захист таких працівників та їх родин.
Право ж на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2980-IX, виникає безпосередньо в момент настання юридичного факту, а саме, загибелі (смерті) працівника внаслідок військової агресії під час виконання професійних обов`язків. Будь-які рішення держави (як-от створення Реєстру чи подальше внесення об`єкта до нього), що вчинені після цього моменту, не можуть звужувати, скасовувати чи відтерміновувати вже набуте особою право на соціальний захист.
Колегія суддів, з огляду на положення частини 5 статті 242 КАС України, враховує, що такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 08 липня 2026 року у справі №420/37993/24.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість оспорюваного рішення з підстав протиправної відмови позивачці у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії рф проти України як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 , тому, як наслідок, спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський 

Г.П. Казанчук