ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року	справа № 380/24151/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності відповіді на заяву від 23.08.2025, а саме необхідності проведення службового розслідування, визначення лікування і рівня придатності до в/с; надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку «без номеру» «на відправку» і без ВЛК щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), надання направлення на ВЛК згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2025 та надати відповідь з усіх питань, викладених у заяві, а саме необхідності проведення службового розслідування, визначення лікування і рівня придатності до в/с; надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку «без номеру» «на відправку» і без ВЛК щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), надання направлення на ВЛК згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач скерував відповідні заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 з викладом обставин, з вимогою про прийняття і реєстрації його заяви, розгляду її у встановлений законом термін і надання відповіді щодо порушеного питання. А також не надання позивачу наказів, оскільки він не спроможний їх виконувати за станом здоров`я до проведення реального огляду (переобстеження) ВЛК, визначення лікування і рівня придатності до
в/с; надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку «без номеру» «на відправку» і без ВЛК щодо призову позивача, надання направлення на ВЛК згідно з вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку з боку позивача.
Проте, станом на момент подання позову, відповідач відповіді не надав, адвокатські запити проігнорував, висновок ВЛК не надав, рішення щодо направлення на ВЛК не прийняв, причин відмови не вказав, службові розслідування не розпочав.
Жодних усних чи письмових повідомлень або приписів від відповідачів мною не отримано.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 15.12.2025 суддя залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою від 15.12.2025 суддя повернув без розгляду заяву позивача про забезпечення позову без розгляду. 
Ухвалою від 06.01.2026 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
23.08.2025 позивач скерував відповідну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 з викладом обставин, з вимогою про прийняття і реєстрації заяви, розгляду її у встановлений законом термін і надання відповіді щодо порушеного питання. В заяві позивач зазначав питання, на які просив надати відповіді чи рішення.
Станом на момент подання позову, позивачем не отримано жодної інформації, висновок ВЛК не надано, рішення щодо направлення на ВЛК не прийнято, причин відмови не вказано, службові розслідування не розпочато. Жодних усних чи письмових повідомлень або приписів від відповідача позивачем не отримано.
Вважаючи, що відповідач протиправно не надав відповіді його звернення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» від 02.01.1992 № 2657-ХІІ (далі -Закон № 2657-ХІІ) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (стаття 2 Закону № 2939-VI).
Стаття 3 Закону № 2939-VI визначає гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (частина 4 статті 13 Закону № 2939-VI).
Відповідно до статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
За змістом частини п`ятої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3)підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Частина перша статті 22 Закону № 2939-VI визначає, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закон.
Згідно з частиною другою статті 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (частина 3 статті 22 Закону № 2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23 Закону №2939-VI).
Отже, громадяни мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник інформації у свою чергу зобов`язаний надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Також запитувачу інформації забезпечено право на оскарження дій або бездіяльності розпорядника інформації.
Суд встановив, що 23.08.2025 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з викладом обставин, з вимогою про прийняття і реєстрації заяви, розгляду її у встановлений законом термін і надання відповіді щодо порушеного питання. В заяві позивач зазначав питання, на які просив надати відповіді чи рішення.
Станом на момент подання позову, позивачем не отримано жодної інформації, висновок ВЛК не надано, рішення щодо направлення на ВЛК не прийнято, причин відмови не вказано, службові розслідування не розпочато. Жодних усних чи письмових повідомлень або приписів від відповідача позивачем не отримано.
У зв`язку з цим, суд визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення розгляду заяви позивача від 23.08.2025 щодо необхідності проведення службового розслідування, визначення лікування і рівня придатності до в/с; надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку «без номеру» «на відправку» і без ВЛК щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), надання направлення на ВЛК згідно з вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача від 23.08.2025 та надати відповідь з питань, викладеним у заяві щодо необхідності проведення службового розслідування, визначення лікування і рівня придатності до в/с; надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку «без номеру» «на відправку» і без ВЛК щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), надання направлення на ВЛК згідно з вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 23.08.2025.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23.08.2025 та надати відповідь з питань викладених у заяві щодо необхідності проведення службового розслідування, визначення лікування і рівня придатності до військової служби, надання копії рішення мобілізаційної комісії на підставі якої надано повістку щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), надання направлення на ВЛК згідно з вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; надання інформаційної довідки стосовно наявності причин або підстав внесення інформації до системи «Оберіг» і «Резерв Плюс» щодо правопорушень або порушень військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович