Справа № 459/1102/26 Провадження № 3/459/354/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 липня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
12.03.2026 о 09:38 год на вул. Івасюка, 2, що у м. Шептицькому Львівської області, інспектор Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області Самборський В.Р. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612805 стосовно ОСОБА_1 , згідно з яким останньому ставиться у вину порушення п. 2.9.а ПДР України та стверджується, що він 12.03.2026 о 08:56год у м. Шептицькому Львівської області на вул. Б. Хмельницького, керував транспортним засобом Мерседес-Бенц Спрінтер д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Пилипів В.І. заперечив вину свого підзахисного у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 був не згідний із результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу поліцейським та погодився проїхати в заклад охорони здоров`я. Однак він від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. При цьому, його дії поліцейськими кваліфіковано як порушення п. 2.9.а, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Свідок ОСОБА_2 який є працівником поліції у судовому засіданні пояснив, що 12.03.2026 ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкуванням з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестера. ОСОБА_1 пройшовши тест, результат якого був 0,35 % проміле, виявив з таким незгоду, тому йому було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також погодився проїхати в заклад охорони здоров`я, однак прибувши у медичний заклад він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9а ПДР.
Заслухавши доводи захисника, пояснення свідка та вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, суддя прийшов до такого висновку.
Згідно з інформацією, зафіксованою на чеку алкотестеру «Alcotest 6820» та акті огляду, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 12.03.2026 о 09:01 год проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та результат тесту був 0,35 % проміле.
ОСОБА_1 висловив не згоду з результатом тестування на місці події, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було поліцейським запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що такий погодився. Прибувши до медичного закладу, поліцейським було заповнено направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 на території медичного закладу від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, що також підтверджується направленням для огляду на стан сп`яніння від 12.03.2026.
Встановлено, що після проведення тестування на місці події, працівники поліції переконавшись у незгоді ОСОБА_1 з його результатом, а також його відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, констатували факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст.9 КУпАП правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями статті 280 КпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.
Згідно п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. 
Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, складає сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином суд вважає, що вищевказаний чек алкотестеру підтверджує тільки факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та свідчить про те, що внаслідок такого огляду було отримано конкретний результат тесту, який може бути використаний як допустимий доказ за умови, що особа, стосовно якої його проведено погоджується з вказаним результатом.
При цьому, якщо водій транспортного засобу після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не погоджується з результатом такого огляду, однак відмовляється проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, то його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Фактичні обставини справи свідчать про те, що після проведення тестування на місці події ОСОБА_1 висловив свою незгоду із результатом, що зафіксовано на відеозаписі. В подальшому прибувши на територію медичного закладу ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я – відмовився.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проте не було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612805 від 12.03.2026, ОСОБА_1 ставиться в провину керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9.а ПДР України. Проте, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, після проведення тестування на місці події, висловив свою незгоду із результатом, та в подальшому від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку відмовився.
Крім цього, дослідивши у судовому засіданні відеозапис було встановлено, що поліцейський після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не переконався, що ОСОБА_1 погодився з результатом тестування на місці огляду.
Враховуючи вищезазначене, вважаю не доведеним порушення ОСОБА_1 п. 2.9 Правил дорожнього руху України, оскільки в матеріалах справи наявне направлення для огляду на стан сп`яніння від 12.03.2026, згідно якого, у встановленому законом порядку, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тобто в його діях можуть міститись ознаки порушення вимог п.2.5 ПДР України.
За змістом ст. ст.. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суддя не має права у постанові, за підсумками розгляду справи, вказувати на кваліфікуючі ознаки, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку, він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно вимог ст. ст. 213, 221 КУпАП, є розгляд справи.
Згідно з частиною першою статті 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. 
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи й у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження по справі слід закрити.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
  Суддя:	  	  Н. Я. Отчак