КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа № 947/18277/26
Провадження № 2/947/4565/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2026 року 
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого – судді Петренка В.С.
за участю секретаря – Торгонської В.М., 
представника позивача – Захарової П.М.,
представника третьої особи – Дурман М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи – Київська районна адміністрація Одеської міської ради відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
30.04.2026 року Комунальне некомерційне підприємство «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до  ОСОБА_1 , треті особи – Київська районна адміністрація Одеської міської ради відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме просить в інтересах малолітньої дитини позбавленої батьківського піклування, прийняти рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувати щомісячно, з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 100% прожиткового мінімуму – 3196,00 грн., з дня подачі заяви до досягнення ним повноліття, а також просить суд стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що з 27 серпня 2024 року в закладі на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Малолітній ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження від 12 серпня 2020 року № 488, складений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Державна реєстрація народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.
Мати дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , надала заяву щодо влаштування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до КНП "Міський спеціалізований будинок № 1", у зв`язку із хворобою дитини.
Батько дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 20 лютого 2026 року на електронну адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради надав заяву, з якої вбачається, що він не проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник позивача зазначає, що з правами та наслідками позбавлення батьківських прав відповідач ознайомлений. Питання про позбавлення його батьківських прав на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради відповідач просив розглядати без його участі. Зазначив, що дана заява написана ним власноруч та без застосування до нього будь якого тиску.
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 09 травня 2025 року № 108, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставлено на первинний облік.
Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 19 червня 2025 року № 489, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 06 січня 2026 року № 06, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради на повне державне забезпечення.
Згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09 жовтня 2025 року № 829 ССД/01-29, місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання батька дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362/2, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та має право користування за адресою: АДРЕСА_1 з 15 грудня 2020 року. Інформація щодо житла, майна на праві власності відсутня.
Згідно з довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362/1, у малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкритий рахунок у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та ощадна книжка.
Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362, інформація про наявність братів, сестер у малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутня.
Управління соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомляє, що згідно із базою даних особових рахунків станом на 30 червня 2025 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку перебуває.
Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04 листопада 2025 року № 1500-0403-6/182352, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в зазначеному Управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з.
Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради 29 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має IV групу здоров`я та встановлений діагноз підтверджений в умовах стаціонару: Т90.5 Наслідки анатоксичного ураження головного мозку; G80.0 Спастичний тетрапарез; G40.20 Епілептичний синдром з комплексними парціальними судомними нападами без згадки про фармакорезистентну епілепсію; F06.9 Неуточнений психічний розлад, зумовлений ушкодженням та дисфункцією головного мозку або хворобой; М24.50 Контрактура суглоба, множинні локалізації; 293.0 Носій трахеостоми; 293.1 Носій гастростоми; R32 Неуточнене неутримання сечі; 251.5 Паліативна допомога. Щеплення за віком. Корекції медико педагогічної потребує.
ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 листопада 2025 року № 943/22876 інформує, що за даними Єдиного Державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , підлягає призову. Знаходиться в розшуку з 12 березня 2025 року за не уточнення облікових даних.
Відповідно до інформації, наданої Державною установою «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 02 грудня 2025 року № 5/6 25650 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в даній установі не утримувався та станом на 01 грудня 2025 року не утримується.
Питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_2 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 12 лютого 2026 року.
Враховуючи, що батько дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток малолітнього тощо, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків.
На підставі викладеного вище, у відповідності зі ст. 164 СК України, адміністрація КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» ОМР вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 , 100% прожиткового мінімуму.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2026 року заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради про відстрочення сплати судового збору було задоволено.Відстрочено сплату судового збору у розмірі 3328,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи – Київська районна адміністрація Одеської міської ради відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 09.06.2026 року протокольною ухвалою судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 30.06.2026 року представник позивача – ОСОБА_5 та представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування – Дурман Марина Валеріївна підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання 30.06.2026 року не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
У судове засідання 30.06.2026 року відповідач не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив. Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали на адресу, за якою він зареєстрований, таяка повернута з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленням (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, малолітній ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження від 12 серпня 2020 року № 488, складений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Державна реєстрація народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.
Мати дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 5112 23 жовтня 2021 року), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , надала заяву щодо влаштування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до КНП «Міський спеціалізований будинок № 1», у зв`язку із хворобою дитини.
Батько дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт НОМЕР_2 виданий Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 28 жовтня 2010 року), 20 лютого 2026 року на електронну адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради надав заяву, з якої вбачається, що він не проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З правами та наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлений. Питання про позбавлення його батьківських прав на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради просить розглядати без його участі. Зазначив, що дана заява написана ним власноруч та без застосування до нього будь-якого тиску.
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 09 травня 2025 року № 108, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставлено на первинний облік.
Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 19 червня 2025 року № 489, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 06 січня 2026 року № 06, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради на повне державне забезпечення.
Адміністрація некомерційного Комунального підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради повідомляє, що з 27 серпня 2024 року в зазначеному закладі перебуває малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на повному державному забезпеченні, який потребує паліативної допомоги (лист від 28 серпня 2024 року № 588).
Згідно з відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09 жовтня 2025 року № 829 ССД/01-29, місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання батька дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362/2, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та має право користування за адресою: АДРЕСА_1 з 15 грудня 2020 року. Інформація щодо житла, майна на праві власності відсутня.
Згідно з довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362/1, у малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкритий рахунок у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та ощадна книжка.
Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2026 року № 05/07/362, інформація про наявність братів, сестер у малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутня.
Управління соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомляє, що згідно із базою даних особових рахунків станом на 30 червня 2025 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку перебуває. Мати дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на обліку в зазначеному Управлінні, та одержувала державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд на дитину у розмірі 2934,20 грн. щомісячно по 30 листопада 2024 року включно. Виплата вказаної допомоги припинена з 01 грудня 2024 року на підставі листа КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради від 21 листопада 2024 року № 785 про перебування малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на повному державному забезпеченні. Батько дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку не перебував, ніяких видів державних соціальних допомог на сина не отримував. Повноваження щодо призначення та виплати державних соціальних допомог з 01 липня 2025 року передані з органів соціального захисту населення до Пенсійного фонду України (лист від 21 жовтня 2025 року № 1701-03/3312).
Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04 листопада 2025 року № 1500-0403-6/182352, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в зазначеному Управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. За заявою від 13 серпня 2025 року малолітньому призначено допомогу з 13 серпня 2025 року по 01 серпня 2038 року. Кошти допомоги за серпень-листопад 2025 року нараховано та включено до виплатних документів для виплати через банківську установу в листопаді 2025 року в повному обсязі. Батьки дитини гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 на обліку в зазначеному Управлінні не перебувають, пенсійні або інші соціальні виплати не отримують.
Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради 29 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має IV групу здоров`я та встановлений діагноз підтверджений умовах стаціонару: Т90.5 Наслідки анатоксичного ураження головного мозку; G80.0 Спастичний тетрапарез; G40.20 Епілептичний синдром з комплексними парціальними судомними нападами без згадки про фармакорезистентну епілепсію; F06.9 Неуточнений психічний розлад, зумовлений ушкодженням дисфункцією головного мозку або хворобой; М24.50 Контрактура суглоба, множинні локалізації; 293.0 Носій трахеостоми; 293.1 Носій гастростоми; R32 Неуточнене неутримання сечі; 251.5 Паліативна допомога. Щеплення за віком. Корекції медико педагогічної потребує.
Згідно з повідомленням відділу поліції № 3 Одеського районного управлінням поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 січня 2026 року № 24212-2026 за даними бази ІПНП «Цунамі», будь якої інформації стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не значиться.
ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 листопада 2025 року № 943/22876 інформує, що за даними Єдиного Державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , підлягає призову. Знаходиться в розшуку з 12 березня 2025 року за не уточнення облікових даних.
Відповідно до інформації, наданої Державною установою «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 02 грудня 2025 року № 5/6 - 25650 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в даній установі не утримувався та станом на 01 грудня 2025 року не утримується.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, відсутні (інформаційні довідки від 19 листопада 2025 року №№ 452639524, 452641264).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 - відомості відсутні (інформаційні довідки від 19 листопада 2025 року №№ 452642944, 452642334).
Відповідно до архівних даних КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 10 листопада 2025 року № 5357/0.01-06, станом на 31 грудня 2012 року, відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно в м. Одесі за фізичними особами гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно висновку Київської районної адміністрації №225/01-11 від 23.02.2026 року , діючи виключно в інтересах дитини, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, одноголосно вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (789-12) від 27.02.1991 року та яка набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В силу ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.
Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 вищенаведеного вище Закону).
При викладених обставинах, суд вважає, що відповідачухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» про позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав відносно малолітнього синаОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» про стягнення з відповідача, щомісячно, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 100% прожиткового мінімуму – 3196,00 грн., з дня подачі заяви до досягнення ним повноліття, суд зазначає наступне.
При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 ЦК України судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником.
Якщо за рішенням суду дитина передається до відповідного дитячого закладу, то поширеною є думка про те, що аліменти не можуть стягуватися на користь такого закладу. Адже відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Крім того, практично не існує механізму контролю за цільовим використанням коштів, перерахованих як аліменти, зокрема на конкретну дитину.
Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, суди переважно зобов`язують батьків перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування або інших державних установ. За відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини така практика вбачається правильною.
Відповідно до ч. 1 ст. 186 СК України, на органи опіки та піклування, покладаються обов`язки за заявою платника аліментів або за власною ініціативною перевіряти цільове витрачання аліментів.
Згідно з ч. 2 ст. 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом.
В силу ч. 2 ст. 244 СК України саме орган опіки та піклування вирішує питання про призначення дитині опікуна або піклувальника, також нормою ст. 246 СК України, на орган опіки та піклування покладається контроль за умовами утримання, навчання та виховання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.
Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладах охорони здоров`я, навчальному, або іншому дитячому закладі, функцію опікуна або піклування щодо неї покладається на адміністрацію цього закладу.
Зважаючи на вищевикладені норми СК України, та системний аналіз глави 15, глав 16 та 19 СК України, суд приходить до висновку, що аліменти можуть стягуватися з батьків, або інших осіб, на утриманні яких перебувала дитина, у встановленому законом порядку на користь іншої особи, або закладу, відповідно до ст. 245 СК України, яка має права опікуна або піклувальника відносно неповнолітньої особи.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також враховуючи положення ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити, та стягувати з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на утримання малолітнього – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 3196,00 грн., щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.04.2026 року, до досягнення дитиною повноліття.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2026 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у зв`язку з задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3328,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи – Київська районна адміністрація Одеської міської ради відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів– задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на утримання малолітнього – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 3196,00 грн., щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.04.2026 року, до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 03.07.2026 року. 

Суддя:         В. С. Петренко