Справа № 396/1516/26
Провадження № 2-а/396/36/26

РІШЕННЯ
Іменем України

11.09.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді: Цесельської О.С., за участі секретаря судового засідання: Луценко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в місті Новоукраїнка адміністративну справу №396/1516/26 за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №7370913 від 14.06.2026 р., винесену інспектором Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській обл. Сокуренком В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 гривень.
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова є незаконною. Позивач заперечує факт вчинення правопорушення, передбаченого п. 15.9 «е» ПДР (зупинка ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів), оскільки зупинку здійснено з дотриманням усіх правил дорожнього руху. Крім того, працівником поліції здійснено посилання на конкретно визначену відстань (ближче 30 метрів), що відповідно могло бути встановлено виключно на підставі спеціального засобу, для вимірювання на підтвердження вини водія. Однак жодного посилання на проведення вимірів до постанови не додається, а розгляд справи відбувся на місці без дотримання прав особи. У зв`язку з чим позивач просить скасувати зазначену вище постанову, провадження по справі закрити та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 03.07.2026 р. позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
20.07.2026 р. від позивача через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 22.07.2026 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
03.09.2026 р. на виконання ухвали суду від 24.08.2026 р. від Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області надійшов лист-відповідь за підписом начальника підрозділу Дмитра Юрчика. У вказаному документі відповідач повідомляє суд, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 7370913 від 14.06.2026 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 була направлена для виконання до Новоукраїнського ВДВС. Одночасно відповідач зазначив про об`єктивну неможливість надання суду запитуваного відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, у зв`язку з його відсутністю в інформаційній системі (базі даних) органу поліції станом на дату підготовки відповіді.
Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 11.09.2026 р. через канцелярію суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 27.08.2026 р. через канцелярію суду надали відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. На обґрунтування своєї позиції представник зазначає, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 7370913 від 14.06.2026 року винесена інспектором законно, обґрунтовано та у межах повноважень. Вказує, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO (д.н.з. НОМЕР_1 ), здійснив зупинку ближче ніж за 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9.е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки розгляд справи та винесення постанови відбулися на місці вчинення правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю. 
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №7370913 від 14.06.2026 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 14.06.2026 р. о 10:01 год. по вул. Миколи Воронного, 15 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 е ПДР, що є адміністративним правопорушенням, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки.
Згідно з п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає — ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Даючи правову оцінку доказам, які містяться в матерілах справи суд зазначає, що таке поняття як «відстань» є чіткою лінійною величиною, яка підлягає обов`язковому вимірюванню на місці вчинення правопорушення у разі виникнення спору. 
В свою чергу, відповідно до постанов КАС Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17) та від 07.03.2020 у справі № 482/83/17 належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.
Отже за змістом зазначених вище постанов Верховного Суду обставина відстані підтверджується виключно вимірюванням такої відстані.
Однак, суду не надано доказів того, що інспектор Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській обл. Сокуренко В.В., який виніс оскаржувану постанову, здійснював вимірювання від місця зупинки транспортного засобу до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, внаслідок чого вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.
В своїй постанові від 29.09.2022 у справі № П/857/7/2, Верховний Суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.
Суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.
Разом з цим, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт, зазначений у постанові.
Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення відповідач у графі 7 зазначив, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 968690. Однак, фіксації суду не надано. Оскільки відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення, то відтак, доводи позивача не спростовано.
Встановлені у цій справі фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем не надано належного та допустимого доказу порушення позивачем вимог пункту 15.9 «е» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП.
Відтак оскаржувана постанова серії ЕНА №7370913 від 14.06.2026 р. винесена без з`ясування всіх обставин справи, а вказана у ній інформація не підтверджує факту здійснення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Отже, в адміністративного суду відсутні підстави для формування висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУАП.
За таких підстав суд дійшов висновку по наявність правових підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови серії ЕНА №7370913 від 14.06.2026 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №7370913 від 14.06.2026 р., винесену інспектором Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській обл. Сокуренком В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн..
Справу проадміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 122 КУпАП- закрити.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя:    О. С. Цесельська