ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2207/26
17 серпня 2026 року | м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.03.2026 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про виплату одноразової допомоги. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило у призначенні одноразової допомоги, повідомивши про це відповідача листом від 17.03.2026 року. Підставою у відмови у призначенні та виплати одноразової допомоги ОСОБА_1 стало не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи після 01.01.1992 року на посаді викладача музичної школи, оскільки Збаразька музична школа не належить до загальноосвітніх навчальних закладів, а також те, що посада викладача у позашкільних закладах освіти не передбачена відповідними переліками для обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним та просив його скасувати.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 22.04.2026. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне. 
На даний час розмір пенсійної виплати позивача складає 10192,96 грн., а саме:-9985,36 грн. - розмір пенсії за віком (17482,87*1,32058*0,43250, де 17482,87 показник середньої заробітної плати 1,32058- індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, 0,43250 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%);- 207,60 грн. – доплата за понаднормовий стаж 08 років (2595,00*08%).
Розділом 1 «Освіта» Переліку передбачено, що право на таку пенсію мають, зокрема, вчителі та викладачі у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах. 
У зазначеному Переліку передбачено, зокрема, музичні школи як заклади освіти та позашкільні навчальні заклади. 
Якщо музичну школу відповідно до статуту, віднесено до позашкільних навчальних закладів, то право на призначення пенсії за вислугу років у цій школі мають, зокрема, директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посаду викладача у позашкільних закладах освіти в Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, не передбачено. 
Відповідно до 2 Примітки Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, робота за спеціальністю у закладах, установах і на посадах до 01.01.1992, яка давала право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до раніше чинного законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років. 
Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 №1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ, тому періоди роботи до 31.12.1991 можливо зарахувати до стажу роботи, який дає право на одержання одноразової виплати в розмірі десяти місячних пенсій. 
Періоди роботи після 01.01.1992 на посаді викладача музичної школи можливо зарахувати до стажу роботи, який дає право на одержання одноразової виплати, лише за умови документального підтвердження, що Збаразька музична школа належить до загальноосвітніх навчальних закладів. 
При обчисленні спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років зараховується не більше 1 місяця в рік тривалості відпустки без збереження заробітної плати. 
Для розгляду питання призначення одноразової грошової допомоги позивачу було повідомлено, що йому необхідно долучи уточнюючі документи, які містять інформацію про надання/ненадання йому відпусток без збереження заробітної плати та по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного або шестирічного віку до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр) або через особистий кабінет користувача вебпорталу із використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, долучивши уточнюючі документи із усіма необхідними сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 15.06.2026 продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.
На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
З 16.02.2026 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон 1058). 
Страховий стаж становить 43 роки 03 місяці 10 днів (враховано по 31.01.2026 року). 
Позивач працював в закладах та установах державної, комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та має страховий стаж 35 років на таких посадах. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 має право на одержання одноразової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка регламентується п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону 1058.
03.03.2026 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про виплату одноразової допомоги. 
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило у призначенні одноразової допомоги, повідомивши про це відповідача листом від 17.03.2026 року. 
Підставою у відмови у призначенні та виплати одноразової допомоги ОСОБА_1 стало не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи після 01.01.1992 року на посаді викладача музичної школи, оскільки Збаразька музична школа не належить до загальноосвітніх навчальних закладів, а також те, що посада викладача у позашкільних закладах освіти не передбачена відповідними переліками для обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати. 
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював в Збаразькій музичній школі на посаді викладача по класу скрипки у період з 02.01.1989 року по 01.09.2005 року. Таким чином, ГУ ПФУ у Тернопільській області не враховано до страхового стажу позивача, який дає право на отримання одноразової допомоги періоду з 01.01.1992 року по 01.09.2005 року, що складає 13 років та 8 місяців.
Позивач вважає таку відмову протиправною, яка призвела до порушення його соціальних прав.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного. 
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно із ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок. 
Пунктом е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. 
Відповідно до п. 7-1 Розділу Прикінцевих положень Закону Закон № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону , працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. 
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII "Про освіту" (далі - Закон № 2145-VIII) позашкільна освіта, разом із повною загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами, є невід`ємним складником системи освіти та становить структуру освіти в Україні. 
Відповідно до частини 7 статті 14 Закону № 2145-VIII порядок, умови, форми та особливості здобуття позашкільної освіти визначаються спеціальним законом. 
Згідно з статті 1 Закону України від 22.06.2000 № 1841-III Про позашкільну освіту (далі Закон № 1841-III) система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає, зокрема, державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти. 
Відповідно до статті 4 Закону №1841-III позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України , Законом України "Про освіту" цим Законом і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні. 
Відповідно до частини 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту. 
На підставі п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року , початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів. 
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. 
Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. 
Як слідує з трудової книжки, позивач працював:
- з 01.08.1986 по 19.11.1986 викладачем по класу скрипки Вишнівецької музичної школи, що складає – 3 місяці 19 днів;
- з 02.01.1989 по 01.09.2005 року викладачем по класу скрипки Вишнівецької музичної школи, що складає – 16 років, 8 місяців;
- з 01.09.2005 - 18.09.2008 року вчителем музики Збаразької ОКС школа-інтернат, що складає – 3 роки, 18 днів;
- 19.09.2008 по 16.09.2011 року вчителем музики Новосільської спеціалізованої школи-інтернат, що складає – 2 роки 11 місяців 27 днів;
- 16.09.2011 року – 31.01. 2026 року вчителем музики Новосільської обласного навчально виховного комплексу, який 11.01.2021 року перейменовано в Новосільківську спеціалізовану школу Тернопільської обласної ради, що складає – 17 років 04 місяці 15 днів. 
Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, відтак педагогічний стаж позивача на день досягнення пенсійного віку становив понад 35 років. 
Відповідно до положень статті 28 Закону України «Про освіту» система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. 
Згідно із приписами статті 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту. 
Статтею 1 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-ІІІ, позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти. 
Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту. 
Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" затверджено типи позашкільних навчальних закладів, зокрема, мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо. 
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в якому посада педагог не передбачена. 
Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 по справі №756/9879/16-а викладено висновок стосовно того, що при встановленні права на зарахування періоду роботи до спеціального страхового стажу, необхідно враховувати положення Закону України «Про освіту» №1060-XII , та аналізувати Закону України «Про позашкільну освіту» № 1841-III , Переліків №909, № 433, які також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років. 
Тобто при встановленні права на зарахування періоду роботи позивача до спеціального страхового стажу, який дає право у тому числі на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 IV необхідним є системний аналіз законодавства, з метою встановлення, чи відноситься посада педагога Дитячої музичної школи до педагогічних посад. 
При цьому, Верховним Судом неодноразово зверталась увага на те, що перелік закладів, установ освіти і посад, визначений Переліком від 04.11.1993 №909, містить прогалини, що зумовлює обмеження права педагогічних працівників на отримання пенсії за вислугу років. 
Так, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 та від 30.01.2019 у справі №442/456/17 при розгляді подібних правовідносин, суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №419/794/15, і серед іншого вказав: «Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909». 
Відтак, виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про освіту» України «Про позашкільну освіту», Закону Переліку посад педагогічних та науково педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 , Переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 , суд дійшов висновку, що посада педагога по класу теоретичних дисциплін , яку позивач обіймає з 01.09.1982, відноситься до педагогічних і дає право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, а тому вищевказаний стаж роботи позивача необхідно зарахувати до її спеціального стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788 ХІІ, п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909. 
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №876/5312/17, Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17, від 08.04.2020 у справі №149/2408/17. 
Отже, враховуючи те, що позивач досяг пенсійного віку, має необхідний страховий стаж, працював в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії не отримував, то ОСОБА_1 дотримано всіх необхідних умов для виплати йому грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що визначені пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 . 
Більше того, право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не залежить та не пов`язується із призначенням особі пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).
Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1064.96 грн. згідно квитанції від 09.04.2026.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що визначені пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді викладача музичної школи з 02.01.1989 по 01.09.2005 та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно з пунктом 7 1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 1064 грн (одна тисяча шістдесят чотири) 96 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 17 серпня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.