ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2185/26 Справа № 202/10650/24 | | Суддя у 1-й інстанції - Дребот І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Агєєв О.В., розглянувши клопотання захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - адвоката Ткач Вікторії Олександрівни, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суддіІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також, стягнуто на користь держави судові витрати в розмірі 605,60копійок.

13 липня 2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткач В.О. подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови. В обґрунтування свого клопотання захисник вказує на те, що апелянт був у судовому засіданні, свою вину не визнав, проте після засідання він не отримав копію постанови та перебував не за місцем реєстрації, а за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , оскільки був військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком. У зв`язку з чим, вважає, що існують наявні підстави для поновлення строку для подання апеляційної скарги на вищевказану постанову та просить даний строк поновити.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу з наведеними в ній доводами щодо поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарженнявищевказаної постанови, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дотримання десятиденного строку спрямоване на забезпечення принципу правової визначеності та гарантування розгляду справ про адміністративні правопорушення упродовж розумного строку, щоб органи державної влади та інші учасники провадження не перебували тривалий час у стані невизначеності.

Встановлення такого строку забезпечує особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній час для прийняття рішення щодо подання апеляційної скарги, належного формулювання своїх доводів та обґрунтування правової позиції. Водночас цей строк визначає межі здійснення судового контролю, після спливу яких судове рішення набуває ознак остаточності.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний Веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. 
При цьому суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  був особисто присутній при розгляді справи Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 02.10.2024 року, про що зазначається в оскаржуваній постанові « ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що дана ситуація виникла у нього вперше та не знав як в ній себе поводити».

Відповідно до ч.4 ст. 279-9 КупАП у разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Втім, ОСОБА_1 такої інформації до суду не надав.

Також, відповідно до оригіналів квитанцій ПриватБанк які містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 повністю сплатив адміністративне стягнення у декілька платежів, а саме:

- квитанція від 23.10.2024 року якою сплачено 10000 (десять тисяч) грн.
- квитанція від 14.11.2024 року якою сплачено 605,60 грн.
- квитанція від 14.11.2024 року якою сплачено 7000 (сім тисяч) грн.

Отже, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно себе Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 02.10.2024 року, але апелянт не скористався своїм правом у разі незгоди, подати апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження який сплинув 15 жовтня 2024 року.

Згідно до ч.1 ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Втім, апеляційну скаргу було подано 13 липня 2026 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд не може погодитися з доводами захисника ОСОБА_1 — адвоката Ткач В.О. про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апелянт мав можливість своєчасно скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи наведене вище суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ткач В.О. , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвокату Ткач Вікторії Олександрівниу задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2024 року відносно  ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського  
апеляційного суду  О.В. Агєєв