Справа № 638/11592/26
Провадження № 2/638/8650/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря Косіневської К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:
26.05.2026 позивач - АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що відповідач подав заяву до позивача та уклав угоду №РDV2-1095754 від 13.07.2015, якою акцептував публічну пропозицію\угоду. Згідно з цією заявою, відповідач прийняв умови пропозиції банку на отримання банківських послуг, які детально описані у правилах, висловлюючи свою повну згоду з ними. 16.02.2022 банк та відповідач уклали заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «кредитна картка» № 010/12554/82/1401440, згідно з умов якої кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту 161 000 грн та максимального ліміту 500 000 грн строком на 48 місяців під 42% річних. Банком взяті на себе зобов`язання виконані, надано відповідачу кредит, проте ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання – не повернув кредит. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з позивача заборгованість у сумі 374745,98 грн, з яких 81862,62 грн – тіло кредиту та 3206,74 грн –відсотки, стягнути судові витрати. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В.
28.05.2026 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі.
Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якій також зазначено, що проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав заяву до позивача та уклав угоду №РDV2-1095754 від 13.07.2015, якою акцептував публічну пропозицію\угоду. Згідно з цією заявою, відповідач прийняв умови пропозиції банку на отримання банківських послуг, які детально описані у правилах, висловлюючи свою повну згоду з ними. 
16.02.2022 АТ «Райффайзен банк» та ОСОБА_1 уклали заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «кредитна картка» № 010/12554/82/1401440, згідно з умов якої кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту 161 000 грн та максимального ліміту 500 000 грн строком на 48 місяців під 42% річних.
Випискою по рахунку за період з 08.10.2025 – 03.04.2026 та випискою за період з 16.02.202- 03.04.2026 підтверджується те, що ОСОБА_1 отримала грошові кошти від банку та активно користувався ними. 
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 03.04.2026 має заборгованість у сумі 374745,98 грн.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України)
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими матеріалами справи, банк свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку.
Доказів того, що ОСОБА_1 не отримав грошові кошти матеріали справи не містять та відповідачем не надано. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При звернені до суду у позові позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 374745,98 грн та зазначає, що вказана заборгованість складається з дозволеного та недозволеного овердрафту, у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 81862,62 грн, а також 3206,74 грн заборгованість за відсотками.
Як встановлено в судовому засіданні при підписанні заяви про відкриття карткового рахунку між банком та ОСОБА_1 погоджена процента ставка, а саме п. 2.4 заяви – проценти за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповвернення кредиту становить 42% річних. 
За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем надано підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, наявність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість у розмірі 374745,98 грн, судовий збір – 5621,19 грн, всього 380 367 (триста вісімдесят тисяч триста шістдесят сім) грн 17 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - АТ «Райффайзен Банк», код ЄДРПОУ 14305909, місцезнаходження м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А. 
Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

СУДДЯ - І.В. Семіряд