П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/4654/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року (суддя Бойко О.Я., м. Одеса, повний текст рішення складений 10.10.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Херсонській області, ГУ ПФУ в м. Києві, в якому позивач провив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення №262940020881 від 14.01.2025 року ГУ ПФУ в Херсонській області, яке полягає у відмові призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2, ч 2, ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не в зарахуванні періодів роботи з 06.03.2001 р. по 04.07.2005 та з 04.07.2005 по 11.10.2018, відповідно трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати період роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 06.03.2001 р. по 04.07.2005 р. та з 04.07.2005 р. по 11.10.2018 р., що визначає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2, ч. 2, ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та призначити пенсію з 07.01.2025 року, ОСОБА_3 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким адміністративний позов залишити без задоволення.
На думку апелянта позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження необхідного пільгового стажу на дату звернення. До розгляду не прийнята довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана Приватним акціонерним товариством "Метробуд", оскільки форма довідки не відповідає вимогам додатку 5 Порядку №637, а саме: в довідці на зазначено дату та номер видачі довідки, довідка не підписана відповідальними особами: керівником підприємства, начальником відділу кадрів, головним бухгалтером та не завірена печаткою підприємства.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.01.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 відповідно до пункту 2, частини 2 статті 114 Закону №1058.
За принципом екстериторіальності заява позивача від 07.01.2025 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.
За результатами розгляду вищевказаної заяви Головним управлінням було прийнято рішення від 14.01.2025 №262940020881 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження необхідного пільгового стажу на дату звернення.
Під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, відповідачем з`ясовано, що страховий стаж склав 34 роки 2 місяці 12 днів (зараховано всі періоди). Вік позивача - 54 роки 11 місяців 9 днів. Згідно трудової книжки НОМЕР_1 : відповідно до запису №8 від 06.03.2001 позивач був переведений машиністом ескалатора 6-го розряду ВАТ "Київметробуд"; відповідно до запису №9 від 04.07.2005 позивач був звільнений у зв`язку з переведенням ВАТ "Київметробуд"; відповідно до запису №10 від 04.07.2005 позивач був прийнятий по переведенню машиністом бурової установки 6 розряду з повним робочим днем ЗАТ "Метробуд". відповідно до запису №12 від 11.10.2018 позивач був звільнений за угодою сторін ЗАТ "Метробуд".
Під час вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не взято до розгляду надану позивачем довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану Приватним акціонерним товариством "Метробуд", оскільки форма довідки не відповідає вимогам додатку 5 Порядку №637, а саме: в довідці на зазначено дату та номер її видачі, довідка не підписана відповідальними особами: керівником підприємства, начальником відділу кадрів, головним бухгалтером та не завірена печаткою підприємства.
Не погоджуючись з відмовою, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було надано пенсійному органу всі необхідні документи, які визначають його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди - пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначають за нормами Закону №1058, за умови наявності необхідного трудового стажу.
Статтею 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших робочих із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частині другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років – на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення віку 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 (далі – Закон №1788) - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами) (далі – Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637).
Поряд з цим, Порядком №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, також архівними документами.
До заяви про призначення пенсії, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 Порядку №22-1, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Підпункт 5 пункту 2.1. розділу ІІ Порядку №22-1 містить перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема, це:
довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній що передбачена п. 20 Порядку №637;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (далі - Порядок №442).
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі – Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці подається трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписка із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку №637, форма довідки має відповідати додатку №5 до цього Порядку.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу робити приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5). Довідка повинна видаватися згідно первинних документів, в яких відзначені певні умови.
Таку довідку видає підприємство, де працювала особа, або його правонаступник.
Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатом розгляду заяви позивача від 07.01.2025 ГУПФУ було прийнято рішення від 14.01.2025 №262940020881 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження необхідного пільгового стажу на дату звернення.
Під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, відповідачем з`ясовано, що страховий стаж склав 34 роки 2 місяці 12 днів (зараховано всі періоди).
Вік позивача - 54 роки 11 місяців 9 днів.
Згідно трудової книжки НОМЕР_1 :
відповідно до запису №8 від 06.03.2001 позивач був переведений машиністом ескалатора 6-го розряду ВАТ "Київметробуд";
відповідно до запису №9 від 04.07.2005 позивач був звільнений у зв`язку з переведенням ВАТ "Київметробуд";
відповідно до запису №10 від 04.07.2005 позивач був прийнятий по переведенню машиністом бурової установки 6 розряду з повним робочим днем ЗАТ "Метробуд".
відповідно до запису №12 від 11.10.2018 Позивач був звільнений за угодою сторін ЗАТ "Метробуд".
Однак, на підтвердження атестації робочого місця позивачем не надано документів за результатами проведення атестації робочих місць ВАТ "Київметробуд" за умовами праці після 21.08.1992.
Також, на розгляду, як документ що підтверджує пільговий характер роботи, позивачем було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ЗАТ (ПАТ у подальшому) "Метробуд", форма якої не відповідає вимогам додатку 5 Порядку №637. Зокрема, у вказані довідці на зазначено дату та номер видачі довідки, довідка не підписана відповідальними особами: керівником підприємства, начальником відділу кадрів, головним бухгалтером та не завірена печаткою підприємства.
Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 щодо спірного періоду: запису №8 від 06.03.2001 - позивач був переведений машиністом ескалатора 6-го розряду ВАТ "Київметробуд"; запис №9 від 04.07.2005 - позивач був звільнений у зв`язку з переведенням ВАТ "Київметробуд"; запис №10 від 04.07.2005 - позивач був прийнятий по переведенню машиністом бурової установки 6 розряду з повним робочим днем ЗАТ "Метробуд"; запис №12 від 11.10.2018 Позивач був звільнений за угодою сторін ЗАТ "Метробуд", містять підписи директора та печатки.
Згідно довідки вих. №08 від 20.06.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач за період з 06.03.2001 (наказ №106 від 06.03.2001) по 04.07.2005 (наказ №269 від 04.07.2005), виконував роботи екскаватором при копанні траншей для підземних комунікацій на будівництві станцій метрополітену, за професією, посадою машиніст екскаватора, що передбачена Списком №2 розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1, відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні, позиції 1.1а затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року, №36. 
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював в період з 04.07.2005 (наказ №79/4о/с від 01.07.2005) по 11.10.2018 (наказ №115 о/с від 11.10.2018), виконував роботи - буріння свердловин на будівництві метрополітену на відкритих гірничих роботах, г за професією, посадою - машиніст бурової установки, що передбачена Списком №2 - Розділ 1 "Гірничі роботи", підрозділ - 1, позиція 1.1.а, код КП - 8113, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року, №36. 
Наявні в матеріалах справи копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №08 від 20.06.2024 АТ "КИЇВМЕТРОБУ"; №1 від 06.02.202025 ПрАТ "МЕТРОБУД" (а.с.76-80), підписані відповідальними особами та скріплені печатками підприємства.
Спірні періоди з 06.03.2001 по 04.07.2005 та з 04.07.2005 по 11.10.2018 визначені Списком №2 розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1, відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні, позиції 1.1а.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 01.12.2000 по 28.04.2018 виконував роботу за професією електрогазозварник V розряду, що передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992.
Трудова книжка позивача в частині спірного періоду оформлена відповідно до вимог законодавства, вказані записи завірені печатками підприємств, що, в свою чергу, виключає необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
За встановлених обставин, які не спростовується апелянтом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення не встановлено.
З огляду на що підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для ухвалення цього судового рішення.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною четвертою та пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов