14.09.26
22-ц/812/1772/26

Справа №945/859/26
Провадження № 22-ц/812/1772/26
Доповідач в апеляційній інстанції: Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 вересня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Шаманської Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , подану його представником Солопакою Аліною Євгенівною
на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2026 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Шароновою Н.О., дата складання повного тексту не зазначена, у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав
В С Т А НО В И В:
10 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Обґрунтовуючи вимоги заяви вказував, що ОСОБА_1 є рiдним батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її матір`ю є- ОСОБА_2 .
Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували та на даний час проживають окремо. З 2013 року вони припинили спiльне проживання та ведення господарства. 
В 2014 році позивач створив нову сiм`ю з ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та в ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя народилась донька - ОСОБА_6 . ОСОБА_1 . постiйно спiлкувався з донькою ОСОБА_7 , вона часто бувала вдома в новiй родинi та в неї виник мiцний зв`язок з дружиною батька - ОСОБА_4 та сестрою Карiною, 
Вказував, що мати дитини байдуже ставилась до виконання cвоїх батькiвських обов`язкiв, матерiально дитину не забезпечувала не пiклувалась про ii здоров`я та освiту, не придiляла увагу її розвитку та дозвiллю, часто лишала дитину одну без нагляду.
Зазначав, що з 2016 року донька ОСОБА_8 проживає разом з ним. На скiльки вiдомо позивачу ОСОБА_2 виїхала за кордон, та в Україну не повернулась.
Посилаючись на викладене, просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2026 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, - повернуто позивачу.
Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що до суду надійшов сформований заявником за допомогою підсистеми «Електронний суд» документ під назвою «Позовна заява».
Зі змісту цього документа вбачається, що він по суті є документом, який додано у форматі «pdf», на якому відсутній підпис, та який не був сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд», а доданий як додаток в порушення пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС.
Відомості про сформування позивачем саме позовної заяви в підсистемі «Електронний суд» відсутні, що свідчить про використання представником заявника не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду.
Оскільки, подану позивачем 10 квітня 2026 року не у спосіб передбачений чинним процесуальним законодавством позовну заяву, не можна вважати підписаною у встановленому порядку, тому суд дійшов висновку про повернення позовної заяви заявнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Так, зазначає, що представником ОСОБА_1 адвокатом Солопакою А.Є було подано вказану позовну заяву 10 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» з дотриманням всіх норм, передбачених чинним законодавством України, а саме було сформовано із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення відповідної форми документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, що підписано кваліфікованим електронним підписом та надіслано засобами відповідної підсистеми ЄСІТОС. 
До створених в Електронному суді документів користувача було додано інші файли (зображення, фото тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписано кваліфікованим електронним підписом користувачів разом із створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.
Крім того зазначає, що завантажену позовну заяву було підписано представником позивача власноручно.
За правилами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 подано позовну заяву не у спосіб передбачений чинним процесуальним законодавством, а саме, позовна заява була подана у вигляді окремого документа у форматі PDF, на якому відсутній підпис, та який не був сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд», а доданий як додаток в порушення пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС, отже її не можна вважати підписаною у встановленому порядку. 
Колегія суддів вважає такий висновок помилковим.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. 
Обов`язком суду є забезпечення особі права на звернення до суду.
Згідно положень ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви. 
Відповідно до частин 5, 6, 7 статті 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Пунктами 26 та 27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі Положення), визначено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. У разі підключення до підсистеми за допомогою розширеного клієнтського доступу електронні документи створюються з використанням корпоративної системи документообігу клієнта. До пакета документів, що надсилаються до суду, додається протокол перевірки підписів основного документа та додатків, поданих разом із ним.
Пунктами 2.4 та 2.8 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої наказом ДП «ЦСС» № 74 - ОД від 22 серпня 2021 року, встановлено, що електронні документи у ЕС створюються із застосуванням вбудованого текстового редактору шляхом заповнення форм документів, передбачених цією Інструкцією, підписуються КЕП автора (авторів) та надсилаються засобами ЄСІТС. Дата та час підписання документа в ЕС, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.
Відповідно до даних з КП-Д3 позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_9 створена із застосуванням вбудованого текстового редактору шляхом заповнення відповідної форми документу, містить додатки зазначені у заяві і підписана КЕП позивача.
Згідно Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, позовна заява про позбавлення батьківських прав підписана 10 квітня 2026 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_9 .
Таким чином документи, що надійшли до суду через зазначений сервіс, уважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.
З огляду на викладене, у суду першої інстанції не було підстав вважати, що подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_9 з додатками у форматі «pdf», у порушення приписів пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС, не підписана кваліфікованим електронним підписом.
Отже, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
З огляду на положення статті 141 ЦПК України, результати розгляду апеляційної скарги, за якими апеляційним судом нове рішення по справі не приймалось та не змінювалось, відсутні підстави для розподілу судових витрат, який слід провести за наслідками розгляду справи по суті.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді Т.М. Базовкіна 
Н.О.Шаманська

Повний текст постанови складено 14 вересня 2026 року.