Справа № 602/479/26
Провадження № 1-кп/602/90/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2026 р.   Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого      ОСОБА_1 
при секретарі    ОСОБА_2 

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №12026211030000078 від 24 квітня 2026 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого 06.03.2026 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді 17 000 гривень штрафу,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, - 
в с т а н о в и в :

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 08.10.2025 року, яка набрала законної сили 20.10.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Крім того, вироком Лановецького районного суду від 06.03.2026 року ОСОБА_4 за невиконання вищевказаної постанови суду визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначено йому покарання у виді 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу.
Надалі, ОСОБА_4 , будучи засудженим зазначеним вироком суду, а також обізнаним із постановою Лановецького районного суду від 08.10.2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст..129-1 Конституції України та ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.
Так, 24.04.2026 року близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_4 керував транспортним засобом, а саме електричним трициклом Corso, темно вишневого кольору, модель TR-922701, без номерних знаків та рухався автодорогою в м. Ланівці по вул. Вишнівецька Кременецького району Тернопільської області, де на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» був зупинений працівником поліції ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області. 
Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що дійсно він, знаючи про те, що постановою суду позбавлений права керування транспортними засобами та будучи засудженим Лановецьким районним судом за ч.1 ст.382 КК України 24 квітня 2026 року о 08 годі 15 хвилин в м.Ланівці по вул..Вишнівецька Кременецького району Тернопільської області керував електричним трициклом і був зупинений працівниками поліції. В даний час він жаліє про вчинене, щиро кається і більше такого робити не буде.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.382 КК України, як за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою раніше судимою за злочин передбачений цією статтею.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та допомога Збройним силам України (перерахування грошових коштів в сумі 30 000 гривень). 
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Обираючи міру та визначаючи розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Водночас, суд враховує також і інші конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу винного, який є людиною молодого, працездатного віку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно сплатив всі призначені йому судом штрафи, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, на обліках в лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, і приходить до висновку, що всі вищеназвані обставини впливають на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і суд вважає, що вони дають підстави для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства.
Крім того, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, на нього слід покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме один диск, на якому збережено три відео, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження №12026211030000078 від 24 квітня 2026 року.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Суддя: | | ОСОБА_5