465/5933/26
3/465/3250/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
14.09.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.06.2026 о 02:00 у м.Львів, вул. С. Бандери, 61 водій керував транспортним засобом, що був переобладнаний з порушенням ДСТУ 3649:2010 ,а саме змінено колір задніх показчиків повороту з жовтого на червоний колір, вчинено повторно протягом року, Нк 471305nn, чим порушив п. 31.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сидорак Н.Б. просила закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Долучила до матеріалів справи сертифікат відповідності транспортного засобу, де зазначено, що на підставі такого сертифіката територіальним сервісним центром МВС здійснено первинну державну реєстрацію транспортного засобу та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_1 будь-яких змін у конструкцію транспортного засобу, його заводські вузли, агрегати чи зовнішні світлові прилади після проведення державної реєстрації не вносив та самовільного переобладнання транспортного засобу не здійснював. Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б стверджували вчинення ОСОБА_1 саме повторного правопорушення. ОСОБА_1 здійснює трудову діяльність у сфері перевезень (працює водієм/таксистом), що є його єдиним джерелом доходу для забезпечення власного проживання та утримання родини. Застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування за відсутності беззаперечних доказів вини порушить баланс між публічним інтересом та захистом основних прав людини, поставивши ОСОБА_1 у крайнє скрутне матеріальне становище.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши оцінку наявним у ній доказам у їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою – третьою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення від 12 червня 2026 року серія ЕПР1 №690707, відеозапис з нагрудних камер поліцейських, рапорт інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП Гриценка С., довідку інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 12.06.2026, щодо притягнення ОСОБА_1 08.04.2026 УПП у Львівській області ДПП за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Пунктом 31.1 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до підпункту «а» пункту 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів у разі, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Згідно з пп. «а» п. 9.1 ПДР України покажчики повороту є попереджувальними сигналами.
Пунктом 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, на порушення якого посилається орган, що склав адміністративний матеріал, встановлено вимоги щодо кольору покажчиків повороту транспортних засобів, відповідно до яких передні та задні покажчики повороту повинні бути жовтого кольору.
Разом з тим, сама по собі фіксація червоного кольору задніх покажчиків повороту не є достатнім доказом того, що транспортний засіб був саме переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, оскільки для такого висновку необхідним є встановлення факту внесення змін до його конструкції та часу здійснення таких змін.
Відповідно до п. 1.2 Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521, на кожен колісний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу, видається сертифікат відповідності.
Водночас згідно з п. 1.3 цього Порядку на транспортні засоби, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.
Підпунктом «б» п. 1.4 Порядку передбачено, що індивідуальному затвердженню підлягає кожен колісний транспортний засіб, що був у користуванні та підлягає першій державній реєстрації в Україні.
За визначенням, наведеним у п. 1.10 цього Порядку, індивідуальне затвердження є сукупністю процедур, за допомогою яких уповноважений орган чи орган із сертифікації підтверджує, що конкретний окремо взятий колісний транспортний засіб відповідає вимогам та технічним приписам, визначеним цим Порядком.
Крім того, відповідно до п. 12.1 Порядку № 521 перша державна реєстрація транспортного засобу здійснюється за наявності сертифіката відповідності КТЗ або сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження.
Як встановлено судом, стороною захисту надано сертифікат відповідності транспортного засобу, після отримання якого уповноваженим сервісним центром МВС було проведено його первинну державну реєстрацію в Україні та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Таким чином, на момент проходження процедури сертифікації транспортний засіб був представлений уповноваженому органу для оцінки його конструкції та відповідності встановленим технічним вимогам, за результатами чого було видано документ, який став підставою для його первинної державної реєстрації та допуску до участі у дорожньому русі.
При цьому матеріали справи не містять будь-яких належних і допустимих доказів того, що після проведення сертифікації та первинної державної реєстрації ОСОБА_1 або інша особа здійснили заміну, переобладнання чи інше втручання у конструкцію задніх світлових приладів транспортного засобу, внаслідок чого колір покажчиків повороту був змінений з жовтого на червоний.
Зокрема, суду не надано висновку експерта чи спеціаліста, акта огляду технічного стану транспортного засобу, відомостей органу сертифікації щодо комплектації автомобіля на момент проведення процедури індивідуального затвердження, даних про заміну або переобладнання зовнішніх світлових приладів після його державної реєстрації чи інших доказів, які б дозволяли достовірно встановити факт та час такого переобладнання.
З наданих суду матеріалів не вбачається, що колір задніх покажчиків повороту був змінений з жовтого на червоний, та, що транспортний засіб у зв`язку із цим був переобладнаний з порушенням відповідних стандартів.
Відтак з врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б стверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а тому вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України є недоведеною.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, 

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 121 Кодексу України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.