| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/57516/24 Головуючий у 1 інстанції - Леонтович А.М. 
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №UA1000002024116;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №UA1000002024115.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 відмовлено у задоволенні позову. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням товариством з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення частково, як таке, що ухвалене із порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме апелянт просить: 
- визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 № UA1000002024115 на суму 626 752.22 грн.; 
- визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 № UA1000002024116 на суму 137 885.49 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно із частиною третьою статті 345, частин першою та другою статті 346 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, зі змінами та доповненнями, Наказом Київської митниці від 11.02.2022 № 73 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ «Констракшн Машинері» вимог законодавства України з питань митної справи» згідно плану - графіка документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на І квартал 2022 року, повинна була розпочатися з 23.02.2022 тривалістю 30 робочих днів документальна планова виїзна перевірка дотримання ТОВ «Констракшн Машинері» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 23.02.2019 по 22.02.2022 відповідно до програми з переліком питань, затвердженої наказом про призначення перевірки.
Про проведення документальної планової виїзної перевірки з 23.02.2022 року було повідомлено ТОВ «Констракшн Машинері» письмовим повідомленням №7.8-19-01/9 від 11.02.2022, яке було направлене рекомендованим листом №0312408826553 з копією наказу про призначення перевірки. Повідомлення було вручено за довіреністю 14.02.2022.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, який діє по сьогоднішній день.
Відповідно до пункту 912 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються. Акти (довідки) про результати документальних перевірок, зустрічних звірок, заперечення до актів перевірок та податкові повідомлення-рішення не надсилаються (не вручаються).
Згідно з Законом України від 20.03.2024 № 3613-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо особливостей здійснення митного контролю та митного оформлення окремих категорій товарів», яким внесено зміни до Митного кодексу України, а саме: до пункту 9-12 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» з 1 травня 2024 року поновлюються на невикористаний строк документальні перевірки, зустрічні звірки, розпочаті та незавершені до 24 лютого 2022 року, крім документальних перевірок, зустрічних звірок, на які пунктом 9-34 цього розділу встановлено мораторій.
Закон України від 20.03.2024 №3613-ІХ офіційно опублікований 15.05.2024 у виданні «Голос України» та відповідно до прикінцевих положень набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 3 пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня набрання Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання та нагляду на ринках капіталу та організованих товарних ринках», тобто 16.05.2024.
З урахуванням законодавчих змін та Наказу Київської митниці від 06 червня 2024 року №134 «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ «Констракшн Машинері» вимог законодавства України з питань митної справи та внесенням змін до наказу Київської митниці від 11 лютого 2022 року №73», проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «Констракшн Машинері» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 23.02.2019 по 22.02.2022 відповідно до програми з переліком питань, затвердженої наказом про призначення перевірки.
Про проведення документальної планової виїзної перевірки року позивача було повідомлено під час пред`явлення посвідчення на право проведення перевірки від №7.8-19-01/1, видане Київською митницею.
Перевірка проводилась з 23.02.2022 (призупинена з 24.02.2022 відповідно до пункту 912 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України), 10.06.2024 по 08.08.2024 та тривала 45 робочих днів.
За результатами проведення документальної планової виїзної перевірки складено Акт перевірки від 22.08.2024 №28/24/19-01/32828388.
На підставі Акту перевірки було винесено:
- податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 № UА1000002024166 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - на загальну суму 276813,94 (з яких: 237235,18 грн. - сума визначеного грошового зобов`язання, 39578,76 грн. - штрафні санкції);
- податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 № UА1000002024115 за платежем мито на товари, що ввозяться на територію суб`єктами господарювання на загальну суму 939189,64 грн. (з яких: 898605,23 грн. - сума визначеного податкового зобов`язання, 40584,41 - штрафні санкції). 
Позивач не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх противоправними та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства звернувся до суду із позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем, за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МК України обґрунтовано встановлено безпідставне звільнення від сплати ввізного мита, що призвело до несплати митних платежів у повному обсязі. Також, суд першої інстанції вважає обґрунтованим висновок відповідача, що подовжувач бура не є частиною машини чи обладнання сам по собі. Він є змінним інструментом, який використовується з машиною, але не інтегрований у її конструкцію. Тому це виключає його можливість класифікації за товарною позицією 8431. Такі змінні інструменти повинні класифікуватися окремо, згідно приміткам до розділу XVI УКТ ЗЕД. Таким чином, з урахуванням правил 1, 6 ОПІ, Приміток 1(к), 1(о) до розділу XVI, пояснень до товарних позицій 8431, 8207 товар «подовжувач бура їм арт. 980/А2043, торгівельна марка «JCB», виробник «JCB», GB», отримувач ТОВ «Констракшн Машинері» за МД згідно переліку № 1 «Класифікація подовжувача бура» необхідно класифікувати за кодом 8207199000 УКТ ЗЕД (ставка мита 10%), так як він є змінним інструментом для буріння, а не частиною машини. 
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що під час перевірки так і під час розгляду справи у суді першої інстанції не заперечував, що на момент перевірки, в нього були відсутні оригінали сертифікатів EUR.1, у зв`язку із їх знищенням. Апелянт повідомляє, що в акті зазначено, що в ході перевірки не було надано оригінали сертифікатів EUR.1. Апелянт акцентує увагу суду на тому, що листом від 08.08.2024 вих. № 08/08, позивачем отримано листа № 39/05/22-1 від ТОВ «Документальний сервіс» про те, що всі 99 коробів документів знищено внаслідок вибуху та пожежі в с. Блиставиця під час військової окупації російськими військами наприкінці березня 2022 року та надало відповідну копію листа ТОВ «Документальний сервіс». Апелянт зазначив, що за таких обставин він до закінчення перевірки, фактично повідомив контролюючий орган про неможливість надання вказаних документів, у зв`язку із знищенням та звернувся до Британської промислової палати з проханням отримати дублікати відсутніх сертифікатів. Зазначив, що вказані обставини враховані не були та суд першої інстанції безпідставно прийняв доводи відповідача. Повідомляє, що до позовної заяви були додані копії 7 дублікатів сертифікатів. Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції взагалі не аналізував та не надав оцінку копіям дублікатів сертифікатів, які долучались до позовної заяви. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову (в оскаржуваній частині) підійшов до розгляду справи однобоко, повністю відкинувши доводи позивача в частині лише формальної відсутності сертифікатів EUR.1 під час перевірки та, нібито, не правильного застосування преференційної ставки ввізного мита. 
Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Як встановлено частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частини першої статті 271 МК України, мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так, згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
За приписами положень статті 272 МК України, візне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Статтею 276 МК України визначено, що платниками мита є: 1) особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом; 2) особа, на адресу якої надходять товари, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових або експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, вантажних відправленнях; 3) особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог; 4) особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу); 5) особа, яка реалізує або передає у володіння, користування чи розпорядження товари, що були випущені у вільний обіг на митній території України із звільненням від оподаткування митними платежами, до закінчення строку, визначеного законом; 6) особа, яка реалізує товари, транспортні засоби відповідно до статті 243 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 277 МК України, об`єктами оподаткування митом є: 1) товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами; 2) товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України; 3) товари, транспортні засоби, що реалізуються відповідно до статті 243 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що платники податків, визначені статтею 272 МК України, при ввезені відповідного товару (який є об`єктом оподаткування відповідно до частини першої статі 277 МК України) на митну територію України зобов`язані сплачувати ввізне мито.
Частиною першою статті 280 МК України передбачено, що в Україні застосовуються такі види ставок мита: 1) адвалорна - у відсотках до встановленої статтею 279 цього Кодексу бази оподаткування; 2) специфічна - у грошовому розмірі на одиницю бази оподаткування, встановлену статтею 279 цього Кодексу; 3) комбінована, що складається з адвалорної та специфічної ставок мита.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 280 МК України ставки мита, крім сезонного та особливих видів мита, встановлюються виключно законами України з питань оподаткування. Ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.
За змістом частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
При цьому, відповідно до частин першої, п`ятої статті 281 МК України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
У разі якщо імпорт товару є об`єктом антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, тарифні пільги (тарифні преференції) не встановлюються або зупиняються чи припиняються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Верховна Рада Законом України № 1678-VII від 16 вересня 2014 року ратифікувала Угоду від 27 червня 2014 року про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом.
Стаття 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди встановлює, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол I, до цієї Угоди).
Стаття 29 частини 1 глави 2 розділу IV Угоди визначає, що кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Пункт 1 статті 2 розділу 2 Протоколу I встановлює, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:
1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;
2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Відповідно до пункту 1 статті 16 розділу 5 Протоколу I товари, що походять з Європейського Союзу, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або
(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Процедуру видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлює стаття 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.
Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
При цьому, за змістом пунктів 1-6 статті 22 розділу 5 Протоколу 1 декларація інвойс, зазначена в статті 16(1)(b) цього Протоколу, може бути складена:
(a)……….затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або
(b)……….експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.
Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.
Статтею 33 Протоколу І регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, пунктом 1 цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2 статті 33 Протоколу I).
Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3 статті 33 Протоколу І).
Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та, чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу (пункт 5 статті 33 Протоколу I).
Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (пункт 6 статті 33 Протоколу I).
Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини першої статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Частина третя статті 43 МК України встановлює, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Відповідно до частини восьмої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Частиною дев`ятою цієї статті кодексу передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Згідно з частинами першою, другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
За змістом наведених норм, у разі митного оформлення товару, що ввозиться з країн Європейського Союзу, платники мита та податків мають право скористатись тарифними преференціями, що передбачено Угодою. Проте, застосуванню таких пільг передує дотримання декларантом умов, з якими Угода та Протокол І до неї пов`язує їх застосування. За загальним правилом, декларантом подається сертифікат перевезення товару EUR.1, за виключенням випадків, коли може бути подана декларація інвойс, а саме у разі її складення: затвердженим експортером або експортером на будь-яку партію товару, що походить з певної країни, сукупна вартість якого не перевищує 6 000 євро. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Констракшн машинері" було здійснено митне оформлення товару "Обладнання для подрібнення каміння, самохідна (на гусеничному ходу), нова: Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х, сер. N PIDPT40XVOMM14307 - 1шт." (далі - "Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х") за МД від 15.02.2021 № UA100020/2021/574227. 
Доставка товару "Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х" здійснювалась на умовах поставки - FCA GB Omagh.
Під час митного оформлення було надано наступні документи: комерційний інвойс від 28.01.2021 № 964437978; CMR від 30.01.2021; сертифікат про походження товару від 02.02.2021 № FJ1295935 1250039345; довідка, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.01.2021; додаток від 28.01.2021 № 03 до контракту купівлі - продажу від 18.10.2019 № 38; контракт купівлі - продажу від 18.10.2019 № 38; заявка на міжнародне перевезення від 15.01.2021 № 1.
Перевізником СП "Інпроспед" (код ЄДРПОУ 22174367) було здійснено перевезення автомобільним транспортом товару "Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х" за договором від 15.01.2021 № 134 та заявки на міжнародне перевезення від 15.01.2021 №134 та заявки на міжнародне перевезення від 15.01.2021 №1.
За результатами аналізу документів, поданих до митного оформлення з первинними документами, даними бухгалтерського обліку, даними, що містяться в інформаційно - телекомунікаційних системах "Податковий блок" та "Єдине вікно подання електронної звітності" відповідачем було встановлено наступне. 
В довідці, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.01.2021, яка подана під час митного оформлення товару "Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х" зазначено, що загальні витрати складають 515 875.65 грн. з них: транспортні витрати по маршруту DrumquinRoadOmagh, Tyrone, ВТ78 5PN (Велика Британія) - ПП "Краківець" становлять 361 112,955 грн.; транспортні витрати по маршруту ПП "Краківець" - м.Київ, Саперно-Слободський провулок, 3, Україна становлять 154 762,695 грн.
Страхування вантажу не проводилось. До вартості включаються витрати на завантаження і розвантаження.
В ході проведення перевірки ТОВ "Констракшн Машинері" було надано рахунок - фактуру від 17.02.2021 №8 на сплату послуг з перевезення товару, що стосується перевезення товару "Щокова дробильна установка Premiertrak 400Х", який оформлено за МД від 15.02.2021 № UA100020/2021/574227.
Перевізником СП "Інпроспед" було виставлено ТОВ "Констракшн Машинері" рахунок - фактуру від 17.02.2021 № 8, в якому зазначено, що загальні витрати складають 560595.28 грн. з них: міжнародні транспортні послуги по маршруту м. Ома (Північна Ірландія) - с. Краківець (Україна) становлять 433 279,36 грн.; транспортні послуги по маршруту с. Краківець (Україна) - м. Київ (Україна) становлять 66 666,67 грн.; транспортно - експедиційні послуги становлять 39 429,93 грн.; податок на додану вартість 21 219,32 грн.
Згідно платіжної інструкції від 18.02.2021 №1018 ТОВ "Констракшн Машинері" сплачено на рахунок перевізника СП "Інпроспед" кошти за транспортні послуги згідно рахунку - фактури від 17.02.2021 № 8 в сумі 560 595.28 грн.
Постачання послуг відображено на субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" (Дт 281 Кт 631).
Оплата за надані послуги відображена на субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" (бухгалтерська проводка Дт 631 Кт 311). 
Згідно інформаційно-телекомунікаційних систем "Податковий блок" та "Єдине вікно подання електронної звітності" проведено аналіз зареєстрованих у єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України (далі - ЄРПН), встановлено, що ТОВ "Констракшн Машинері" зареєстровано податкову накладну від 17.02.2021 № 2 (зареєстровано 15.03.2021 за №9053410667), відповідно до якої СП "Інпроспед" (Перевізник) надано послуги, а саме: транспортні послуги по маршруту м. Ома (Ірландія) - с. Краківець (Україна) на суму 433 279,36 грн.; транспортні послуги по маршруту с. Краківець (Україна) - м. Київ (Україна) на суму 66 666,67 грн.; транспортно - експедиційні послуги на суму 39 429,93 грн.; податок на додану вартість 21 219,32 грн.
Порядок заповнення податкової накладної затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок).
Податкова накладна відповідно зазначеного Порядку містить інформацію та реквізити про постачальника (продавця), одержувача (покупця); загальну суму коштів, що підлягає сплаті, загальний обсяг постачання (розділ А), номенклатуру товарів/послуг продавця, код товару згідно УКТ ЗЕД, ознаку імпортованого товару, одиниці виміру, кількість, ціну постачання, обсяг постачання (розділ Б) та "складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс)".
Пунктом 201.10 статті 201 ПКУ передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 Порядку податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог ПКУ в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 5 Порядку, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200.1.3, 200.1.9 статті 200.1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 ПКУ, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС (пункт 14 Порядку).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки.
Таким чином, зареєстровані відповідно до п.3 встановленого Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 податкова накладна від 17.02.2021 № 2 (зареєстровано 15.03.2021 за № 9053410667) є визнаною.
Згідно частини четвертої статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, витрати, які включаються у собівартість перевезень, в тому числі оплата послуг транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).
Отже, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції представником ТОВ "Констракшн машинері" у судовому засіданні з даного питання жодних обґрунтувань суду надано не було.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності факту надання документів, що містять недостовірні відомості щодо складових митної вартості товару при митному оформленні МД від 15.02.2021 № UA100020/2021/574227.
Також, ТОВ "Констракшн машинері" було здійснено митне оформлення товару "Обладнання для сортування, просіювання каміння, руд чи інших твердих мінеральних речовин, призначене для цивільного використання, самохідна: грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100X*6CH2100.X.DRY.3 DECK.4", cep. N: PID00124EDGM75842-1 шт. Торгівельна марка: TEREX. Країна виробництва: GB. Виробник: ТЕRЕХ. за МД від 06.08.2021 № UA100100/2021/597643.
Доставка товару "Обладнання для сортування... грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100Х*6СН2100.X.DRY.3 DECK.4", cep. № : PID00124EDGM75842-1 шт." здійснювалась на умовах поставки - CIF NLRotterdam.
Під час митного оформлення було надано наступні документи: комерційний інвойс від 06.10.2021 № 6180816; CMR № 0730 від 04.08.2021; довідка ТОВ "Негабарит-Сервіс" про транспортні витрати від 06.08.2021 № 349; додаток від 02.08.2021 № 06 до контракту купівлі - продажу від 18.10.2019 № 38; контракт купівлі - продажу від 18.10.2019 № 38; заявка на міжнародне перевезення від 19.07.2021 № 101. 
Під час перевірки було встановлено наявність наступних документів: Акт виконаних послуг Terex GB Limited (Великобританія) від 04.02.2022; Платіжне доручення від 20.12 2021 на суму 5700,00 фунтів стерлінгів; Додаток ПН від 08.06.2023 №9435013274 до рядка 23 ПН Податкової декларації на прибуток підприємств за 2021 рік.
Перевізником ТОВ "Негабарит-Сервіс" (код ЄДРПОУ 37707423) було здійснено перевезення автомобільним транспортом товару "Обладнання для сортування... грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100X*6CH2100.X.DRY.3 DECK.4", cep.N PID00124EDGM75842- 1 шт." за договором від 17.08.2018 № 40 та заявки на міжнародне перевезення від 19.07.2021 № 101.
За результатами аналізу документів, поданих до митного оформлення з первинними документами, даними бухгалтерського обліку, даними, що містяться в інформаційно - телекомунікаційних системах "Податковий блок" та "Єдине вікно подання електронної звітності" встановлено таке.
В довідці, що підтверджує вартість перевезення товару від 06.08.2021 №349, яка подана під час митного оформлення товару "Обладнання для сортування...грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100X*6CH2100.X.DRY.3 DECK.4", cep.N: PID00124EDGM75842-lniT." зазначено, що транспортні витрати по маршруту Netherlands, 1016 Rotterdam-Україна, Ягодин складають 256 725,00 грн. Страхування вантажу не проводилось.
ТОВ "Констракшн машинері" подано Додаток ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації на прибуток підприємств за 2021 рік, де зазначено суму доходів (фрахт) виплачених нерезиденту Terex GBLimited (Великобританія) у 2021 році.
Під час проведення перевірки ТОВ "Констракшн машинері" було встановлено, що за транспортні послуги додатково сплачено у зв`язку із заміною транспортного засобу згідно платіжного доручення від 20.12.2021 на сплату послуг суму 5700,00 фунтів стерлінгів (еквів. 213 725,49 грн.) за перевезення товару "Обладнання для сортування...грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100X*6CH2100.X.DRY.3 DECK.4", cep. №: PID00124EDGM75842-1IHT.", який оформлено за МД від 06.08.2021 № UA100100/2021/597643.
Таким чином, при формуванні складових митної вартості товару "Обладнання для сортування... грохот Powerscreen CHIEFTAIN 2100X*6CH2100.X.DRY.3 DECK.4", cep. №:PID00124EDGM75842-1 шт.", який оформлено за МД від 06.08.2021 №UA100100/2021/597643 не враховано вартість транспортних послуг сплачених нерезиденту Terex GB Limited (Великобританія).
Постачання послуг відображено на субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" (Дт 281 Кт 631).
Оплата за надані послуги відображена на субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" (Дт 631 Кт 311).
Під час розгляду справи у суді першої інстанції представником ТОВ "Констракшн машинері" у судовому засіданні з даного питання жодних обґрунтувань суду надано не було.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності факту надання документів, що містять недостовірні відомості щодо складових митної вартості товару при митному оформленні МД від 06.08.2021 № UA100100/2021/597643.
Судом встановлено, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Констракшн Машинері" відповідачем встановлено порушення у частині перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування на загальну суму 797 978,49 грн., а саме:
- частини першої статті 15 Доповнення І "Щодо визначення поняття "походження товарів" і методів адміністрування співробітництва" до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини другої статті 44 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-УІ (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита на загальну суму 664 982,07 грн.;
- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 132 996,42 грн.
Як вже було зазначено судом першої інстанції, ТОВ "Констракшн машинері" під час митного оформлення товарів застосовано тарифну пільгу (тарифну преференцію) по сплаті ввізного мита за кодом 410 в рамках Регіональної конвенції про пан-свро-середземноморські преференційні правила походження від 08.11.2017 (далі - Регіональна конвенція), зокрема за МД: №UA100020/2020/49416 від 09.11.2020, №UA100020/2020/49808 від 11.11.2020, №UA100020/2020/41107 від 14.09.2020, №UA100020/2021/579389 від 23.03.2021, №UA100020/2021/581838 від 08.04.2021, №UA100020/2021/581851 від 08.04.2021.
Під час митного оформлення товарів за вищевказаними МД декларантом самостійно заявлено та застосовано ставку ввізного мита у розмірі 5% та 10 % (СП 06 нараховано умовно) та сплачено податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 20%. Заявлено країну походження - Європейський Союз EU.
Для підтвердження заявленої країни походження та правомірного застосування тарифної пільги (тарифної преференції) по сплаті ввізного мита за кодом 410 в ході проведення перевірки ТОВ "Констракшн Машинері" за вищевказаними МД не надано оригінали сертифікатів з перевезення товару EUR.1. а саме: №S8501246 від 22.10.2020, №S0380577 від 03.11.2020, №S0380576 від 03.11.2020, №S0380575 від 22.10.2020, № S8501169 від 10.09.2020, № S0489363 від 18.03.2021, № S0455498 від 24.03.2021, № S0489086 від 07.04.2021, що не дає змогу перевірити достовірність сертифікатів для підтвердження заявленої країни походження та правомірності застосування преференції. 
У відповідності до частини тринадцятої статті 264 МК України, документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом протягом не менше ніж 1095 днів, крім документів на паперових носіях, що надані митному органу для здійснення митних формальностей та не повернені митним органом після їх виконання. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною.
Згідно частини першої статті 43 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Відповідно до частини 1 статті 15 Доповнення І Конвенції, товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:
- сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а;
- сертифікат з перевезення товару EUR-MED, зразок якого наведений у Додатку III b;
- у випадках, вказаних у Статті 21(1), декларація (надалі іменуватиметься "декларацією походження" або "декларацією походження EUR-MED"), надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV а і Ь.
Відповідно до статті 16 Доповнення І Конвенції, сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED має бути виданий митними органами Договірної сторони- експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Пунктом 1 статті 21 Доповнення І Конвенції описано процедуру складання декларації про походження або декларації про походження EUR-MED.
Декларація про походження або декларація походження EUR-MED може бути складена: уповноваженим експортером відповідно до положень статті 23 або експортером на будь-яку партію товару, що складається з однієї або більше одиниць упаковки, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що відповідачем надано запит від 10.07.2024 №4 щодо надання оригіналів вищевказаних сертифікатів або надання письмових пояснень щодо їх відсутності.
У відповідь на вказаний запит позивач листом від 08.08.2024 №08/08 повідомив, що між ТОВ «Констракшн Машинері» та ТОВ «Документальний сервіс» був підписаний договір № 51134/Жх про надання комплексу послуг по зберіганню документів. Однак, 02.05.2022 ТОВ «Констакшн Машинері» отримало листа № 39/05/22-1 від ТОВ «Документальний сервіс» про те, що всі 99 коробів документів знищено внаслідок вибуху та пожежі в с. Блиставиця під час військової окупації російськими військами наприкінці березня 2022 року (2 том - а.с. 49 на звороті, а.с. 54). 
Документальна перевірка проводилася до 08.08.2024 року, акт перевірки був зареєстрований і вручений 22.08.2024, заперечення до акту перевірки було надано 29.08.2024 року.
У заперечені позивач повідомив, що 22.08.2024 компанія звернулася до Британської промислової палати з проханням отримати дублікати відсутніх сертифікатів. На день надання заперечення (29.08.2024) дублікати сертифікатів, за словами позивача, були отримані уповноваженою особою Компанії у вигляді "фотокопій". Разом з тим, під час розгляду заперечення, на якому були присутні уповноважені особи позивача, а також упродовж всього періоду проведення перевірки, оригінали сертифікатів, їх "фотокопії" або їх дублікати митному органу не були надані.
Позивач звернувся з даним проханням до відповідного уповноваженого органу тільки 22.08.2024 року, після отримання акту перевірки.
Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції що позивач мав достатньо часу (з надсилання запиту митного органу від 10.07.2024 і до подання заперечення 29.08.2024) та можливостей, щоб запросити та надати необхідні дублікати сертифікатів. 
На посилання позивача про те, що відповідно до положень п. 44.5 ст. 44 ПК України позивач з моменту повідомлення перевіряючих про неможливість надання оригіналів запитуваних сертифікатів мав 90 днів на їх відновлення, колегія суддів повідомляє наступне. 
Відповідно до положень п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
Враховуючи положення вказаної статті колегія суддів приходить до висновку, що позивач після отримання листа № 39/05/22-1 від ТОВ «Документальний сервіс» про знищення документів повинен був у п`ятиденний строк повідомити контролюючий орган про знищення таких документів із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до їх дострокового знищення. 
З матеріалів справи встановлено, що позивач повідомив контролюючий орган про знищення вказаних сертифікатів лише більше ніж через два роки після отримання позивачем листа від ТОВ «Документальний сервіс». 
Враховуючи вказане та те, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження, що протягом всього часу (з отримання листа від ТОВ «Документальний сервіс» 02.05.2022 і до 08.08.2024 направлення листа від 08.08.2024 №08/08) у нього не було можливості оформити та надати документи, які підтверджують настання такої події, то колегія суддів приходить до висновку, що позивач втратив право на відновлення та надання оригіналів запитуваних сертифікатів протягом 90 днів, у зв`язку із недотриманням положень п. 44.5 ст. 44 ПК України. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відхилення доводів позивача щодо наявності форс-мажорних обставин, оскільки існування таких не підтверджено в порядку визначеному законодавством, зокрема не підтверджено причинний зв`язок між неможливістю виконання свого обов`язку та військовими діями.
Доводи апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Отже, рішення суду першої інстанції, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права..
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий: Василенко Я.М. 

Судді: Ганечко О.М. 

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 24.07.2026.