Справа № 351/833/25 
Провадження № 22-з/4808/86/26 
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М.М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів:     Бойчука І.В., Томин О.О., 
розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Зленка Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, у справі за позовом адвоката Кошман Ірини Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У травні 2025 року адвокат Кошман Ірина Вадимівна в інтересах  ОСОБА_2  звернулася з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2026 року відмовлено у задоволенні позову адвоката Кошман Ірини Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.
Додатковим рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2026 року задоволено частково заяву адвоката Зленка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 гривень. В задоволенні іншої частини заяви відмовив.
Не погодившись із рішенням від 17 березня 2026 року та додатковим рішенням від 31 березня 2026 року, представник ОСОБА_2 адвокат Кошман І.В. подала апеляційні скарги. 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2026 року апеляційні скарги адвоката Кошман Ірини Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2026 року та додаткове рішення від 31 березня 2026 року – без змін.
У серпні 2026 року адвокатом Зленком В.А., який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , подано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Заява мотивована тим, що ухвалюючи 20 серпня 2026 року постанову, Івано-Франківський апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  в розмірі 13000 грн.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Згідно з положеннями статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/129 наведено правовий висновок про те, що «однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат».
Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу відповідачці ОСОБА_1 надавав адвокат Зленко В.А. на підставі договорів про надання правничої допомоги №11-06/2025 від 10.06.2025 року та №07-05/2026 від 07.05.2026 року (а.с.79-80, 81-82, том 2). 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідачкою дотримано встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України порядок заявлення та підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, про намір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції заявлено її представником адвокатом Зленком В.А. у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду від 17 березня 2026 року та у відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 31 березня 2026 року.
Заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та докази на підтвердження їх розміру представником відповідачки подано у встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк.
Таким чином, відповідачкою дотримано передбачені процесуальним законом вимоги щодо своєчасного заявлення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та подання доказів підтвердження їх розміру.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у матеріалах справи містяться такі докази: копія Договорів про надання правничої допомоги №11-06/2025 від 10.06.2025 року та №07-05/2026 від 07.05.2026 року, копія додаткової угоди №2 від 15 травня 2026 року до договору про надання правничої допомоги №11-06/2025 від 10 червня 2025 року, акт приймання наданих послуг від 08 травня 2026 року за договором про надання правової допомоги №07-05/2026 від 07 травня 2026 року; акт приймання наданих послуг від 24 серпня 2026 року за договором про надання правової допомоги №11-06/2025 від 10 червня 2025 року, згідно умов додаткової угоди №2 від 15 травня 2026 року; квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки RC_JVWJF06AW05YUNGF99561 від 07 травня 2026 року на суму 5000 грн, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки RC_GZPI196C3Y0309G17XJYEW від 24 серпня 2026 року на суму 8000 грн, подані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення 25.08.2026 року (а.с.77-88, том 2).
Відповідно до п. 3 акту приймання наданих послуг від 24 серпня 2026 року за договором про надання правової допомоги №11-06/2025 від 10 червня 2025 року, згідно умов додаткової угоди №2 від 15 травня 2026 року (а.с.78, том 2) сторони дійшли згоди, що вартість наданих адвокатом послуг за оскарження рішення суду від 17 березня 2026 року складає 8000 грн. Послуги полягали у складанні та поданні відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду від 17 березня 2026 року та участі у одному судовому засіданні. За складання та подання відзиву на апеляційну скаргу визначалася вартість у розмірі 6000 грн, а за участь у судовому засіданні 2000 грн. Аналогічна вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 8000 грн визначена п.2 додаткової угоди №2 від 15 травня 2026 року (а.с.83, том 2 ).
Згідно п. 5.1 Договору про надання правничої допомоги №07-05/2026 від 07 травня 2026 року вартість наданих послуг за оскарження додаткового рішення суду від 31 березня 2026 року складає 5000 грн: з яких 4000 грн – фіксована вартість послуг адвоката за складання відзиву на апеляційну скаргу, а 1000 грн – фіксована вартість послуг за участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції (а.с. 81-82, том 2). Пунктом 2 Акту приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги №07-05/2026 сторони узгодили, що вартість наданих адвокатом послуг за складання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 31 березня 2026 року складає 4000 грн (а.с. 77, том 2).
У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції надаючи правничу допомогу відповідачці ОСОБА_1 адвокат Зленко В.А. подав два відзиви: на апеляційну скаргу на рішення суду від 17 березня 2026 року та на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 31 березня 2026 року, два клопотання про проведення судового засідання у режимі відеокофененції та взяв участь у одному судовому засіданні.
Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від позивачки  ОСОБА_2 не надходило. Під час вирішення питання про компенсацію витрат суд оцінює: складність справи, обсяг роботи адвоката, необхідність виконаних дій, принципи розумності, справедливості та може зменшити розмір судових витрат через їх не співмірність. Аналогічних висновків у постанові 06.05.2026 року дійшов КЦС у складі ВС у справі №726/2253/25.
Відтак, виходячи з принципів розумності, співмірності витрат із предметом спору, складності справи та її значення для сторін, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом заявнику послуг, колегія суддів дійшла висновку, що співмірним буде стягнення з позивачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 грн за послуги, які полягали у підготовці та поданні відзивів на апеляційні скарги та участі у одному судовому засіданні адвоката Зленка В.А.
Суд не враховує роботу адвоката, яка полягала у підготовці клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконфенеції, оскільки такі заяви подаються з метою зручності роботи адвоката і вона не пов`язані із предметом спору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву адвоката Зленка Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн (чотирьох тисяч гривень нуль копійок).
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач І.О. Максюта
Судді: І.В. Бойчук
О.О. Томин