Справа № 365/495/26 
Номер провадження: 2/365/578/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16 вересня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Хижний Р.В.
за участю секретаря судового засідання Середи Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2026 року уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») – Какун А.С. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором № 959879955 в розмірі 23063,00 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13313,30 грн – сума заборгованості за відсотками; 3249,90 грн - неустойка, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - первісний кредитор, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та відповідачем було укладено Кредитний договір № 959879955, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов”язки, передбачені договором. 
Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційних системах товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або мобільний додаток.
Право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору факторингу № 31/0326-02 від 31.03.2026 року.
Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за Кредитним договором № 959879955 в розмірі 23063,00 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13313,30 грн – сума заборгованості за відсотками; 3249,90 грн - неустойка. 
Відповідачем ОСОБА_1 у порядку ст. 178 ЦПК України подано відзив, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково в розмір 6563,50 грн, з яких: 6499,80 грн – заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 63,70 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими виключно у межах строку кредитування. В іншій частині вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Заявлена позивачем сума заборгованості сформована за рахунок протиправного нарахування штрафних санкцій під час дії воєнного стану, а також штучного нарахування договірних процентів за межами погодженого сторонами строку кредитування. 
У відповіді на відзив представник позивача зауважив, що з відзиву вбачається, що відповідач визнає факт укладення договору в електронній формі та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає факт отримання коштів від первісного кредитора та не заперечує повернення заборгованості за основною сумою боргу.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.06.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи та справу призначено до судового розгляду на 08.07.2026 року.
У судове засідання сторони не з”явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Представники позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві та відповіді на відзив просили проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 3.2 Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» (нова редакція) є юридичною особою приватного права з моменту його державної реєстрації (а.с. 40-42).
Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 624024 від 05.12.2007, ТОВ «ФК «ЄАПБ», що знаходиться за адресою вул. Симона Петлюри,30 м. Київ, 01032, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 35625014, зареєстрована як юридична особа (а.с. 37).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зареєстровано як фінансову установу на підставі розпорядження комісії № 8462 від 27.12.2007, реєстраційний номер 13102129, серія та номер свідоцтва ФК № 183, дата видачі свідоцтва 27.12.2007, код фінансової установи 13 (а.с. 38).
Згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23.03.2017 «Про видачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», ТОВ «ФК «ЄАПБ» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу (а.с. 39).
14.12.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 959879955 (далі - Договір, Кредитний договір), який підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 15 Кредитного договору, реквізити сторін (а.с. 6-17).
Відповідно до п. 2.2 Договору загальний розмір наданого кредиту одразу після укладення цього договору - 6500,00 грн та додаткові суми грошових коштів, що можуть бути надані шляхом переказу додаткових траншів позичальнику. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 14.12.2024 року (п. 2.3 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 15 (п`ятнадцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно з п. 3.2 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку кредиту (п.8.3 Договору). Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 325,00 грн (п.8.5 Договору).
Пунктом 6.1 Договору передбачено, що позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії Договору, може отримати черговий транш в межах визначеного кредитодавцем максимально доступного позичальнику розміру кредиту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання.
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування – 29.12.2024 року, а саме протягом 15 (п`ятнадцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору (п.7.1 Договору).
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 13.01.2030 (п. 7.3 Договору).
Відповідно до п. 8.3 Договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. 
Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим Договором становить 325 грн 00 коп (п. 8.5 Договору).
Згідно з п.9.1.1.7 Договору, у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом, частини кредиту або комісії за надання кредиту щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення/розірвання Договору.
Кошти кредиту надаються безготівковим шляхом переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 5.1 Договору).
Також 14.12.2024 року відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 959879955 від 14.12.2024 року, який містить інформацію, щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с. 18-19).
На виконання Кредитного договору, на банківську картку № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 14.12.2024 року були перераховані грошові кошти у сумі 6500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2e883ddd-9942-471e-9d7f-c86ff19137d3 та довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» із зазначенням деталей платіжної операції (а.с. 20, 21).
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, на погоджених сторонами умовах.
Відповідно до п. 9.1.1.5 Договору, кредитодавець має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
27.02.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/24, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги (а.с.25).
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 27.02.205 року до Договору факторингу № МВ-ТП/24, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13635,40 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту); 3885,70 грн – сума заборгованості за відсотками; 3249,90 грн – неустойка (а.с. 28).
31.03.2026 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 31/0326-02, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги (а.с.30-35).
Згідно п. 2.1 Договору факторингу, Клієнт зобов”язується відступити Факторові Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 31.03.2026 року до Договору факторингу № 31/0326-02, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23063,00 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту); 13313,30 грн – сума заборгованості за відсотками; 3249,90 грн – неустойка (а.с. 36).
З моменту отримання права вимоги, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Отже, судом встановлено, що Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариств та/або мобільний додаток.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів.
Для укладення договору відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив заявку-опитувальник з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізит картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту.
На виконання умов Кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, проте повернення суми грошових коштів, сплату процентів у погоджений сторонами строк не здійснював.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Кредитні договори укладені в електронній формі.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Частинами 12,13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Верховний Суд у постанові у справі №243/6552/20 зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В порядку ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За розрахунками ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість відповідача за Кредитним договором № 6721638 станом на дату відступлення права вимоги 13635,40 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту); 3885,70 грн – сума заборгованості за відсотками; 3249,90 грн – неустойка (а.с. 18-19). 
Відповідачем ОСОБА_1 у відзиві надано свій розрахунок заборгованості, за яким сума заборгованості становить 6563,50 грн, з яких: 6499,80 грн – заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 63,70 грн – заборгованість за відсотками.
Отже, відповідач має перед позивачем кредитну заборгованість, розмір заборгованості за основною сумою боргу (тілом) кредиту відповідачем визнається.
Позивач просить стягнути з відповідача відсотки в розмірі 13313,30 грн, з урахуванням суми внесеної на їх погашення в розмірі 891,80 грн, які нараховані у період з 14.12.2024 року по 31.03.2026 року. Відповідач визнає відсотки в розмірі 63,70 грн, а саме залишок несплачених відсотків у дисконтному періоді. 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
За змістом ст.1056-1ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року, Справа № 910/17048/17, Велика Палата зазначила: « Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За умова Кредитного договору сторони погодили дисконтний період користування кредитом у 15 днів. Для пролонгації дисконтного періоду, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 15 днів проценти у розмірі 955,50 грн. Судом встановлено, що відповідачем у визначений для пролонгації період сплачені відсотки лише частково у розмірі 891,80 грн. Тобто, відповідачем не були вчинені всі необхідні дії для пролонгації саме дисконтного періоду. При цьому сторонами погоджений загальний строк кредитування до 13.01.2030 року.
Отже, відповідач помилково сприймає дисконтний період за загальний строк кредитування. Дисконтний період - це первинний короткий строк, протягом якого діє знижена (дисконтна) процентна ставка за користування грошима. У цей період позичальник може повернути борг або частково сплатити/змінювати суму траншів. В свою чергу, строк кредитування - це загальний юридичний строк зобов`язань за договором, у межах якого кредитор має право нараховувати відсотки та вимагати повернення коштів. Дисконтний період є часовим інтервалом всередині загального строку кредитування, на який поширюються акційні чи пільгові умови, тобто вони співвідносяться як частка та ціле. 
Відтак, відсотки нараховані позивачем в межах строку кредитування та становлять 13313,30 грн. 
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи наведене вище, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основними зобов”язнання (тілом кредиту), заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а тому такими, що підлягають до задоволення та з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за Кредитним договором № 959879955 від 14.12.2024 року в розмірі 19813,10 грн, з яких: 6499,80 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13313,30 грн – сума заборгованості за відсотками.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки, яка передбачена умовами Кредитного договору в розмірі 3249,00 грн, суд зазначає наступне.
24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022. Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3249,00 грн, оскільки ці суми нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного.
Позивачем понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2662,40 грн, який був сплачений при зверненні до суду (а.с. 52).
Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог (85,9085 %), з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2287,23 грн, решта судового збору залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054,1077,1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Кредитним договором № 959879955 від 14.12.2024 року в розмірі 19813 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 10 коп., з яких: 6499 (шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 80 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13313 (тринадцять тисяч триста тринадцять) гривень 30 коп. – сума заборгованості за відсотками.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 23 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 07400, Київська область. Броварський район, місто Бровари, вулиця Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Р.В.Хижний