Справа № 369/600/20
Провадження № 2/369/347/26
РІШЕННЯ
Іменем України

10.08.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 369/600/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Боярської міської ради в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області, Садівницького товариства «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Право на землю» про визнання недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Відділ №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
встановив:

В січні 2020 року Позивач в особі представника - адвоката Семашко Дмитра Миколайовича звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської Садівницького товариства «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Право на землю» про визнання недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги мотивував тим, що 02.02.2016, на підставі укладеного договору дарування, позивач ОСОБА_1 безоплатно прийняла у власність від ОСОБА_3 земельну ділянку без будь якої забудови для ведення садівництва, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Забір`я, садівницьке товариство «Родник, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484.
В 2018 році при виконанні робіт із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0600 га гр. ОСОБА_1 згідно договору дарування від 02.02.2016, ТОВ Фінансово-будівельна компанія «Фіско» було виявлено, що згідно з інформацією Державного земельного кадастру, яка відображена також на Публічній кадастровій карті України земельна ділянка ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 (кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, площею 0,0628 га), про що листом від 09.07.2018 повідовило компетентні органи та осіб, яких це стосується. 
Представник позивача вважає, що оскільки в Державному земельному кадастрі земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 має площу 0,0600 га, розташована в с. Забір`я с/т «Родник» і зареєстрована за позивачем ОСОБА_1 14.08.2015, в той час як земельна ділянка ОСОБА_2 з кадастровим номером 3222483201:01:020:0550 має площу 0,0628 га, розташована згідно відомостей з ДЗК в АДРЕСА_1 , а згідно державного акту на право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 і зареєстрована за відповідачем 22.09.2015, при тому, що мати ОСОБА_2 володіла земельною ділянкою на території с/т «Озера» села Забір`я, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007 року, виданого ОСОБА_2 , то технічна документація із землеустрою ТОВ «Право на землю» від 08.08.2011, на підставі якої 22.09.2015 у Державному земельному кадастрі за ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка, складається з недостовірних, підроблених документів. 
У зв`язку з чим просив суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №346800 від 04.09.2012 виданий ОСОБА_2 щодо земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0628 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, розташовану у АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області від 22.09.2015 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550.
Крім цього представник позивача стверджував, що с/т «ОЗЕРА» в с. Забір`я не існувало і отримати там земельну ділянку мати ОСОБА_2 – ОСОБА_4 не мала правових підстав, крім того документація землеустрою щодо неї у місцевому фонді відсутня. Вказане, на думку, представника позивача, свідчить про фіктивність Державного акту про на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-КВ № 022216, виданого ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 08 квітня 1998 року №1042, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №670 від 16 березня 2001 року, у зв`язку з чим просить визнати його недійсним.
У лютому 2021 року відповідач ОСОБА_2 звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , Треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, та Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. 
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_4 , і в порядку спадкування майна останньої 18 травня 2007 Другою київською державною нотаріальною конторою року їй було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0628 га, розташовану на території садового товариства «ОЗЕРА» села Забір`я, Києво-Святошинського району, Київської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 022216, виданого на підставі Договору купівлі-продажу від 08 квітня 1998 року №1042, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 670 від 16 березня 2001 року.
Вказала також, що спадкодавець ОСОБА_4 придбала зазначену земельну ділянку у ОСОБА_5 , яка володіла цією ділянкою на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ, № 021379, виданого на підставі рішення Забірської сільської Ради народних депутатів від 26 червня 1996 року №25/1, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 636/439 від 25 червня 1997.
В 2011 році, за її заявою і на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007, ТОВ «Право на землю» розробило технічну документацію із землеустрою щодо складання нового державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, на підставі якої щодо земельної ділянки, площею 0,0628 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с Забір`я, садівницьке товариство «Родник» був присвоєний кадастровий номер 322484201:01:020:0550 і 14.08.2015 проведена державна реєстрація в Державному земельному кадастрі. 
04.09.2012 Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №346800, згідно якого ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №7-1686 від 18.05.2007 є власником земельної ділянки, площею 0,0628 га, у межах згідно з планом, розташованої: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва.
Вказала, що оскільки належна їй земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0550, як об`єкт цивільних прав, сформована в 1997 році, тобто раніше земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484, і що місце має накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_2 , просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45745198, видане ОСОБА_3 16.10.2015 ОСОБА_6 . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області і скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 як об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 751139132224.
14.02.2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведським М.Д. постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с.61 Т.1).
23.11.2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатого Д.Д. постановлено прийняти справу до свого провадження. Призначити справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання (а.с.112-113 Т.1).
05.07.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатого Д.Д. (а.с.177-182 Т.1) витребувано у Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належним чином завірені копії наступних документів, а саме: 
-другий примірник державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КВ № 022216 виданий 16.03.2001р., ОСОБА_4 на земельну ділянку розташовану на території с. Забір`я с/т «ОЗЕРА»;
-сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записом № 670 від 16.03.2001р.;
-договору купівлі-продажу від 08.04.1998р. № 1042, щодо вказаної земельної ділянки;
-сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записами відносно попередніх власників на вказану земельну ділянку;
-рішення Забірської сільської ради народних депутатів (Забірської сільської ради) про надання земельної ділянки у приватну власність, щодо земельної ділянки на яку видавався державний акт на право приватної власності на землю серія ІУ-КВ №022216 виданий 16.03.2001р., ОСОБА_4 , а також Проект відведення земельної ділянки;
-належним чином завірену копію другого примірника державного акту на право власності на землю серія ЯМ №346800 виданий 04.09.2012р., ОСОБА_2 на земельну ділянку розташовану на території АДРЕСА_1 ;
-сторінки з Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №322240001005559 від 04.09.2012р.;
-інші документи, що подавались для реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 3222483201:01:020:0550, розташованої АДРЕСА_1 , площею 0,0628га, яка зареєстрована на ОСОБА_2 за період з 1991 року по теперішній час;
-інформацію, щодо садівницьких (садових) товариств, які розташовані в межах села Забір`я, та чи наявне серед них с/т «ОЗЕРА»;
- у Другій київській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №1014/2006. щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ;
-у Головному управління Держгеокадастру у Київській області належним чином завірені наступних документів: 
-документацію із землеустрою, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0550;
-рішення про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0550;
-документи із землеустрою, які надавались ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КВ №022216 виданого 16.03.2001р., на земельну ділянку розташовану на території с. Забір`я с/т «ОЗЕРА»;
-документацію із землеустрою, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484;
-рішення про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484;
-другий примірник державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КВ №022216 виданий 16.03.2001р., ОСОБА_4 на земельну ділянку розташовану на території с. Забір`я с/т «ОЗЕРА»;
-сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записом № 670 від 16.03.2001р.;
-договору купівлі-продажу від 08.04.1998р. № 1042, щодо вказаної земельної ділянки: сторінки з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записами відносно попередніх власників на вказану земельну ділянку;
-у Товариства з обмеженою відповідальністю «Право на землю» копію матеріалів Технічної документації із землеустрою, що складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, на підставі якої 22.09.2015 земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0550 зареєстрована в Державному земельному кадастрі.
-у Садівницькому товаристві «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення належним чином завірені, наступні документи:
-копії списків членів садівницького товариства «Родник»;
-копія рішення садівницького товариства «Родник» про надання в користування земельної ділянки площею 0,0628га ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та попереднім власникам;
-копія рішення садівницького товариства «Родник» про прийняття в члени товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ;
-копії документів, що стали підставою прийняття ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в члени садівницького товариства «Родник»;
-довідки про сплату внесків гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 , у період з 1991 по теперішній час;
-довідку про перебування гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 , у членах садівницького товариства «Родник» із зазначенням часу перебування та на якій підставі;
Суд зобов`язав ОСОБА_2 надати до суду належним чином завірені копії:
-державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КВ №022216 виданий 16.03.2001р., ОСОБА_4 на земельну ділянку розташовану на території с. Забір`я с/т «ОЗЕРА»;
-договір купівлі-продажу від 08.04.1998р. №1042, щодо вказаної земельної ділянки;
-рішення Забірської сільської ради народних депутатів (Забірської сільської ради) про надання земельної ділянки у приватну власність, щодо земельної ділянки на яку видавався державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-КВ №022216 виданий 16.03.2001р., ОСОБА_4 , а також Проект відведення земельної ділянки;
-проект відведення земельної ділянки;
-державний акт на право власності на землю серія ЯМ №346800 виданий 04.09.2012р., ОСОБА_2 на земельну ділянку розташовану на території АДРЕСА_1 ;
-інші документи, що подавались для реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 3222483201:01:020:0550, розташованої АДРЕСА_1 , площею 0,0628га, яка зареєстрована на ОСОБА_2 за період з 1991 року по теперішній час. 
Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 604 від 08.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/600/20 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Янченку А.В.
08.10.2021 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. постановлено прийняти до свого провадження. Призначити справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання (а.с.7-8 Т.2).
13.07.2022 ухвалою суду постановлено замінити відповідача Забірську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області, виключивши його з числа осіб, що беруть участь у справі, на правонаступника Боярську міську раду в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області (а.с.99 Т.2).
12.09.2022 ухвалою суду постановлено прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , Боярської міської ради в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області, Садівницького товариства «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Право на землю» про визнання недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов`язання вчинити певні дії.
Також ухвалою від 12.09.2022 суд постановив витребувати:.
-у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторії Вікторівни копії документів, на підставі яких 02.02.2016 року посвідчений договір дарування земельної ділянки між ОСОБА_3 , як дарувальником, та ОСОБА_1 , як Обдарованою, зареєстрований в реєстрі за № 95.
- у Міськрайонному управлінні Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпіні Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Головному управлінні Держгеокадастру у Київській області, Держгеокадастрі копії проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельних ділянок, згідно якого 14.08.2015 року земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 зареєстрована в державному земельному кадастрі, а також документації із землеустрою щодо встановлення ОСОБА_1 меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484.
Витребувати в Міністерстві юстиції України копії реєстраційних справ щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 751139132224.
Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-будівельна компанія «ФІСКО» копію документації з землеустрою щодо встановлення ОСОБА_1 меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484.
06.03.2023 ухвалою суду постановлено замінити третю особу Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головне управління Держгеокадастру у Київській області на Відділ № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та витребувати у Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області копії проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельних ділянок, згідно якого 14.08.2015 року земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 зареєстрована в державному земельному кадастрі, а також документації із землеустрою щодо встановлення ОСОБА_1 меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 (а.с.6-9 Т.3).
26.09.2023 ухвалою суду підготовче провадження у справі № 369/600/20 закрито та призначено судовий розгляд (а.с.52,53 Т.4).
Ухвалою суду від 12.06.2024 в справі призначено комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 04.10.2024 поновлено провадження в указаній справі. Листом від 04.10.2024 директор Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Олександр Рувін повідомив суду, що ухвала суду від 12.06.2024 року залишена без виконання.
Ухвалою суду від 17.12.2024 року в справі вдруге призначено комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 06.10.2025 року в зв`язку з надходженням до суду висновку експертів від 11.09.2025 року № 12890/24-41/5607/25-41, поновлено провадження в указаній справі.
Ухвалою суду від 10.12.2025 підготовче провадження у справі № 369/600/20 закрито та призначено судовий розгляд.
Заявою від 16.12.2025 представник Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Мороз С.В. повідомив суду про перейменуванням територіального органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру- Головне управління Держгеокадастру у Київській області на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, у зв`язку з чим просив замінити Головне управління Держгеокадастру у Київській області у справі №369/600/20 на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Ухвалою суду від 24.03.2026 постановлено викликати у судове засідання голову комісії з проведення комплексної судової земельної-технічної експертизи Салтанову Вікторію Вікторівну старшого судового експерта відділу досліджень з питань землеустрою та оцінки земель Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для відповіді на питання представника позивача.
У судовому засіданні 23.06.2026 представник позивача – адвокат Семашко Д.М. позов підтримав, який просив задовольнити з наведених в позовній заяві і письмових поясненнях по суті спору підстав. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити з наведених у відзиві підстав. 
Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача - адвокат Гордієнко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, просили в задоволенні первісного позову відмовити з підстав, наведених у відзиві, письмових заявах по суті спору, а зустрічний позов просили задовольнити. 
Після закінчення технічної перерви, оголошеної в судовому засіданні 23.06.206 до 17.00 год., представник позивача-адвокат Семашко Д.М., відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача-адвокат Гордієнко Т.В. не з`явилися, через канцелярію суду подали письмові заяви по суті справ, просили суд розглянути справу у їх відсутність. 
Від відповідачів за первісним позовом, а саме: Боярської міської ради в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області, Садівницького товариства «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області відзиви на позовну заяву до суду не надходили.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлено, що 02.02.2016 між ОСОБА_3 як дарувальником, в особі представника за довіреністю ОСОБА_8 , і ОСОБА_1 , як обдаровуваною, укладений договір дарування земельної ділянки (далі-договір дарування), за умовами якого остання прийняла у власність безоплатно земельну ділянку, площею, 0, 0600 га, вільну від будь-якої забудови, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Забір`я, садівницьке товариство «Родник». Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. Кадастровий номер 3222483201:01:020:0484 (а.с.23-24, Т.1, а.с.40-41 Т.2).
Відповідно до п. 4 договору дарування визначено, що земельна ділянка належить дарувальникові на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45745198, виданого 16.10.2015 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Галкіним Є.В., право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.09.2015, номер запису про право власності 11621898. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 751139132224 (а.с.25, Т.1, а.с.42 Т.2). 
Пунктом 5 договору дарування передбачено, що за даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.10.2016 № НВ-320583332016 обмежень (обтяжень) у використанні земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровано. 
Договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Нікітенко Вікторією Вікторівною, реєстровий №95 від 02.02.2016. 
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ -3217757962019 від 24.12.2019, державна реєстрація земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484, площею 0,0600 га, розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Забір`я, садівницьке товариство «Родник» проведена 14.08.2015 Управлінням Держкомземагенства у Києво-Святошинському районі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с.29-31 Т.1, а.с. 46 Т.2).
Відповідно до листа ТОВ «Фінансово будівельна компанія «Фіско» від 09.07.2018 року вих.№09-07/18 з`ясовано, що при виконанні робіт із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,06 га гр. ОСОБА_1 згідно договору дарування від 02.02.2016 року, земельна ділянка гр. ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер якої 3222483201:01:020:0550, площа перетину земельних ділянок складає 0,0506 га. (а.с.26, Т.1, а.с.43 Т.2)
Разом з тим, з матеріалів, що в порядку витребування надійшли від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторії Вікторівни, яка посвідчила договір дарування від 02.02.2016, судом встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.10.2015 № 45745198 (бланк № СТА 950031), яке міститься на а.с. 190, Т.2, згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,06 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484, видане взамін втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 123034 від 2010 р. (число і місяць видачі нечитабельні), виданого Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094701452. (а.с. 178-209 Т.2)
З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 січня 2016 року № НВ-3205833352016, що міститься в матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса Нікітенко В.В. слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 зареєстрована Управлінням Держземагенства у Києво-Святошинському районі в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_3 14.08.2015 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с. 192-199, Т.2,). 
З матеріалів на а.с.13-24 Т.4, що надійшли в порядку витребування з відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, суд встановив, що в 2010 році ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0600 га в с. Забір`я, С/Т «Роднік» Києво-Святошинського р-ну Київської області. Матеріали технічної документації містять завдання на виконання робіт із землеустрою, з яких встановлено, що підставою виконання роботи є рішення Забірської сільської ради № 81/19 15 сесії 4 скликання від 10 грудня 2004 року, а також «документи і матеріали, що повинні бути представлені за результатами виконаних робіт: державний акт на право власності на земельну ділянку». В матеріалах технічної документації міститься рішення Забірської сільської ради Києво-Святошинського р-ну Київської області 15 сесії 4 скликання № 81/19 від 10 грудня 2004 року «Про передачу у власність присадибної земельної ділянки, розташованої в с. Забір`я за підписом голови П.О. Ярошенко; Схема розміщення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 ; Кадастровий план з координатами і описом меж земельної ділянки, з якого, зокрема, встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 по лінії від В до Г межує з земельною ділянкою ОСОБА_5 (від В до Г), а також Акт зберігання межових знаків та установлення і погодження меж землекористування, яким передбачено, що суміжними землекористувачами є ОСОБА_5 і землі с/т «Озера». 
Станом на 23.04.2010 технічна документація була виготовлена і передана до Головного управління Держкомзему у Київській області (вх.№ 07-13-707), відмітка про що міститься штампі на титульному аркуші технічної документації (а.с.13, Т.4). 
Таким чином, суд з`ясував, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484 було зареєстровано за ОСОБА_3 , однак на підставі різних документів, виданих в різний час: в 2010 році – на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 123034, виданого Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094701452, а в 2015 році – на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.10.2015 № 45745198 (бланк № СТА 950031), виданого ОСОБА_6 . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. 
При цьому земельна ділянка, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484, фактично була сформована в 2010 році, при виготовленні ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва і виданого в 2010 році Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 123034 від 2010 р. (число і місяць видачі нечитабельні), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094701452, як зазначено в свідоцтві про право власності на нерухоме майно (Т.2, а.с. 178-209).
З матеріалів спадкової справи №1014/06, заведеної Другою київською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 щодо майна ОСОБА_4 , що надійшли з Київського державного нотаріального архіву (а.с. 101-254 Т.3), встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , і в порядку спадкування майна останньої 18 травня 2007 ОСОБА_2 видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.109 Т.3).
Так, на а.с. 231, Т.3 міститься копія свідоцтва про справо на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0628 га, розташовану на території садового товариства «ОЗЕРА» села Забір`я, Києво-Святошинського району Київської області. 
Вказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 022216, виданого на підставі Договору купівлі-продажу від 08 квітня 1998 року № 1042, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 670 від 16 березня 2001 року (а.с. 134, Т.3).
Крім цього, на а.с. 233 в Т.3 міститься копія іншого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_2 , предметом якої є земельна ділянка, площею 0,058 га, розташована на території Забірської сільської Ради, Києво-Святошинського району Київської області, надана для ведення садівництва в с/т «ОЗЕРА», що належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого на підставі рішення Забірської сільської Ради народних депутатів від 19 вересня 1995 року №35, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6039/566 від 07 січня 1998 року.
Місця розташування земельних ділянок, вказані у виданих ОСОБА_2 18.05.2007 року свідоцтвах про право на спадщину відповідали інформації, зазначеній в Витягах з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №80/1 (а.с. 135 Т.3) і № 79/1 (а.с. 143 Т.3), що запитувались державним нотаріусом, в т.ч. й для підтвердження прав власності за померлою ОСОБА_4 на земельні ділянки (копія запиту нотаріуса щодо спірної земельної ділянки міститься на а.с. 218 Т.3). 
З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 квітня 1998 року, укладеного між ОСОБА_9 , як продавцем і ОСОБА_4 , як покупцем, слідує, що земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,063 га, розташована на території Забірської сільської ради, належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- КВ № 021379 від 25 червня 1997 року, виданого на підставі рішення Забірської сільської Ради від 26 червня 1996 року №25/1 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 636/439 (а.с. 56, а.с.57 Т.3). 
Таким чином судом встановлено, що оскільки на земельну ділянку кадастровий для ведення садівництва, площею 0,063 га, розташовану на території Забірської сільської ради, 25.06.1997 був виданий державний акт на право приватної власності на землю, то вказана земельна ділянка фактично сформована в 1997 році, при виготовленні ОСОБА_5 державного акту на право приватної власності на землю (серії ІІІ- КВ № 021379 від 25 червня 1997 року), незважаючи на певні відмінності в адресі місця розташування в правовстановлюючих документах, отриманих пізніше ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .
В матеріалах справи міститься копія проекту технічної документації ТОВ «Право на землю», згідно матеріалів якого 12.08.2011 ОСОБА_2 звернулась з заявою про розробку технічної документації із землеустрою щодо складання нового державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва на підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007. В матеріалах технічної документації ТОВ «Право на землю» наявна довідка СТ «Родник», видана ОСОБА_2 про те, що вона є членом СТ «Родник» з 2011 року, з правом користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , площею 0,0628 га. (а.с.62-82 Т.3)
Встановлено, що саме в заяві про державну реєстрацію земельної ділянки, адресованій Управлінню Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області значиться, що земельна ділянка, для ведення садівництва, площею 0,0628 га яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Листом виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області №02-10/2871/01.06/23 від 19.05.2023 повідомлено суду, що згідно проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж Забріської сільської ради і села Забір`я Києво-Святошинського району Київської області (2004 рік), а також відповідно до відомостей державної статистичної звітності з земельних ресурсів (форма 6-зем, велася до 2013 року) на териоторії Забірської сільської ради функціонувало СТ «ОЗЕРА» (а.с.43 Т.3). 
За результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою після встановлення щодо кожної із сторін фактичних меж землекористування і з`ясування, що координати точок землекористування, вказані ОСОБА_2 ідентичні координатам точок, які вказані ОСОБА_1 , експерти Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) дійшли висновку (від 11.09.2025 № 12890/24-41/5607/25-41) що ділянку, площею 0,0508 га, обидві сторони використовують як фактичну; за результатми проведеного в натурі (на місцевості) обстеження земельних ділянок, встановлено, що діяльність, яка проводиться на вказаних земельних ділянках, а отже їх фактичне використання, не суперечить цільовому призначенню цих земельних ділянок, яке зазначено у документах, що посвідчують права на ці земельні ділянки, та відомості про яке внесені до Державного земельного кадастру. За результатами співставлення взаємного розташування земельних ділянок на геопросторовій моделі встановлено, що межі земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484, що належить ОСОБА_1 на підставі Договору дарування земельної ділянки від 02.02.2016 накладаються на межі земельної ділянки, площею 0,0628 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007 і державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.09.2012. Площа накладення становить 0,0558 га. Експертами зазначено, що інформація про координати поворотних точок, дирекційні або внутрішні кути, що дають змогу точно відтворити конфігурацію земельних ділянок, у правовстановлюючих документах (свідоцтві про право власності, державних актах) не відображається, оскільки цього не вимагали норми чинного законодавства України. В свою чергу свідоцтво про право власності на земельну ділянку та/або державний акт на право власності на земельну ділянку тощо є результатами проведення робіт із землеустрою, що супроводжується виготовленням документації із землеустрою з наступним присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру. 
Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно статті 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків.
Гарантіями права власності на земельну ділянку згідно ЗКУ визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Вирішення земельних спорів та органи які мають право вирішувати земельні спори визначається ст. 158 ЗКУ.
Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. 
Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Згідно ч.1, ч.3, ч.4, ч.9, ч.10 статті 79-^1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Частиною 7 статті 79-^1 Земельного кодексу України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
В пункті 2 “Прикінцеві та перехідні положення" Закону України “Про державний земельний кадастр”, прийнятого 07.07.2011 року, визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
В Абзаці 5 вказаного пункту передбачено, що у разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.
Земельний кодекс України, прийнятий 25.10.2001 року згідно Закону України № 2768-III набрав чинності з 01.01.2002. Положеннями статей 125 і 126 кодексу передбачені підстави виникнення права власності та права постійного користування на земельну ділянку, а також документи, що посвідчують право на земельну ділянку. 
Так, згідно першої редакції статті 125 ЗКУ, передбачалось, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частина 3 цієї статті встановлювала заборону приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації 
Стаття 126 ЗКУ в редакції, що діяла до 31.04.2009 включно визначала, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
З 01.05.2009 Законом України від 5 березня 2009 року N 1066-VI статтю 126 ЗКУ було викладено в новій редакції, відповідно до частини 1 якої право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. 
Згідно ч.2 цієї статті передбачалось, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: 
а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; 
б) свідоцтвом про право на спадщину. 
Вказана частина 2 статті 126 ЗКУ діяла до 01.01.2013 року.
З 01.01.2013 статтею 126 ЗКУ передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Статтею 19 Закону України «Про державну реєєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закон) в редакції, що діяла з моменту прийняття і до 16.03.2010 передбачались підстави державної реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, серед яких були державний акт про право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки або іншого нерухомого майна;
Передбачена з 16.03.2010 в статті 19 Закону підстава державної реєстрації прав згідно свідоцтва про право власності на нерухоме, порядок видачі якого визначений в статті 18 Закону, стосувався виключно підтвердження ВИНИКНЕННЯ права власності на нерухоме майно.
З 04.06.1999 до 23.08.2013 був чинним Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.1999 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі » (далі-Інструкція). 
Згідно п. 2.14 Інструкції передбачено, що державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках .
П.4.1., п.4.2. Інструкції передбачали, що власники земельних ділянок, землекористувачі та орендарі зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного використання; другий примірник державного акта або договору зберігається у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.
Пунктом 5.1 Інструкції передбачено, що при втраті (псуванні) державного акта на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Згідно п. 5.2. Інструкції у заяві слід вказати: де, коли і за яких обставин утрачено (зіпсовано) зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 636/439 від 25.06.1997 державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 021379, виданий на підставі рішення Забірської сільської Ради народних депутатів від 26 червня 1996 року №25/1 ОСОБА_5 свідчить про те, що земельна ділянка, площею 0,63 га, розташована на території Забірської сільської ради вважається сформованою незалежно від присвоєння їй кадастрового номера. 
Щодо в подальшому зареєстрованих в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 670 від 16.03 2001 року державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 022216 на ім`я ОСОБА_4 , а також за № 322240001005559 від 04.09.2012 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №346800 на ім`я ОСОБА_2 , то підставою для їх видачі стали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08 квітня 1998 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007, отримане ОСОБА_2 , які на сьогоднішній день не оспорюються позивачем за первісним позовом і відповідно є дійсними. Крім цього, і договір купівлі-продажу, і свідоцтво про право на спадщину є окремими від державних актів на землю документами, на підставі яких здійснюється державна реєстрація речових прав згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Отримання ОСОБА_4 в 2001 році і ОСОБА_2 в 2012 році державних актів на право власності на земельну ділянку свідчить про те, що мало місце винесення в натуру (на місцевість) меж уже сформованої в 1997 році земельної ділянки за замовленням ОСОБА_5 . 
Тому, враховуючи що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера згідно п.2 Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про державний земельний кадастр», твердження позивача за первісним позовом про те, що земельна ділянка ОСОБА_10 зареєстрована в Державному земельному кадастрі пізніше земельної ділянки ОСОБА_1 , а відтак державна реєстрація земельної ділянки, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, підлягає скасуванню в Державному земельному кадастрі, суд відхиляє за безпідставністю, оскільки вони суперечать закону і матеріалам справи. 
Також суд вважає необгрунтованими твердження позивача щодо відмінностей місця розташування земельної ділянки в державних актах, виданих ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в 2001,2012 роках, в порівнянні з державним актом ОСОБА_5 від 1997 року, оскільки створення відомостей про земельну ділянку, правильність їх відображення в державних реєстрах, як і внесення змін до відомостей про земельну ділянку відноситься до компетенції землевпорядних організацій і кадастрових реєстраторів не лише під час формування земельної ділянки, а й під час внесення змін, зокрема, при зміні власника та/або винесенні в натуру (на місцевість) меж уже сформованої земельної ділянки. 
Щодо свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45745198, виданого ОСОБА_3 16.10.2015 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Галкіним Є.В., то зібраними в справі доказами підтверджено, що право власності ОСОБА_3 на дану земельну ділянку вже було оформлено в 2010 році на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 123034, виданого Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094701452 і який, в разі втрати, підлягав відновленню шляхом отримання дублікату в спосіб, передбачений п.5.1 Інструкції, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.1999. В подальшому отриманий дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку міг слугувати самостійною підставою для проведення державної реєстрації земельної ділянки згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Оскільки станом на 16.10.2015 редакція статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачала, що при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно можлива виключно у випадках підтвердження виникнення такого права, враховуючи що право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 було оформлено в 2010 році шляхом реєстрації і видачі йому державного акту на землю, суд вважає обгрунтованими твердження позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про неправомірність видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на нерухоме майно і незаконність державної реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва. 
З урахуванням викладеного, а висновку експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.09.2025 № 12890/24-41/5607/25-41 підтверджено, згідно якого межі земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0484, яка належить ОСОБА_1 на підставі Договору дарування земельної ділянки від 02.02.2016 накладаються на межі земельної ділянки, площею 0,0628 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0550, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2007 і державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.09.2012, а площа накладення становить 0,0558 га, суд дійшов висновку, що земельній ділянці 3222483201:01:020:0484, як об`єкту цивільних прав, слід припинити своє існування, а її державну реєстрацію слід скасувати. 
У ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Тому, у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов - задовольнити.
Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-13, 77-81, 141, 211, 228, 235, 258-259, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Боярської міської ради в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області, Садівницького товариства «Родник» при Києво-Святошинському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Право на землю» про визнання недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Відділ №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.
Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45745198, видане 16.10.2015 ОСОБА_6 . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на підставі якого 30.09.2015 в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 751139132224 зареєстроване право власності, номер запису право власності 11621898.
Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222483201:01:020:0484, як об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 751139132224.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) грн. судового збору та 36349,44 (тридцять шість тисяч триста сорок дев`ять грн. 44 копійок) грн. - витрат, понесених за проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою згідно платіжної інструкції № 36Х7-77Р6-182В-Н5Е2 від 04.10.2024.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
адреса: АДРЕСА_3 , 
адреса для листування: АДРЕСА_4 
Відповідач 1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 
адреса: АДРЕСА_5 , 
Відповідач 2: Боярська міська рада в особі Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області, ЄДРПОУ 04054636,
адреса: 08150,Україна, Київська область, Фастівський район,
місто Боярка, вулиця Михайла Грушевського, 39, 
Відповідач 3: Садівницьке товариство «Родник» при Києво-Святошинському
районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення, ЄДРПОУ 37227990
адреса: 08145, с. Забір`я, Київської області, 
Треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області
ЄДРПОУ 39817550, адреса: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, 
Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь 
Головного управлінні Держгеокадастру у Київській області, ЄДРПОУ 39817550
03170 м. Київ, вул.Янтарна, 12, 
Відділ № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління 
Держгеокадастру у м. Києві та Київській області 
адреса: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 12),
Товариство з обмеженою відповідальністю «Право на землю», ЄДРПОУ 37270868, 
Пров. Артилерійський, 7-9, кв.74-75, м. Київ, 03113.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 10.08.2026 року.

Суддя         А.В. Янченко