Справа № 747/156/26 
Провадження № 2/747/157/26 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)

24.07.2026 року селище Талалаївка 

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопкова М звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.06.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДІПЛЮС» і ОСОБА_1 , укладено кредитний договір про споживчий кредит № 188358 на суму 25 883, 00 грн. Відповідач діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявила намір отримати кредитні кошти та здійснила реєстрацію на офіційному веб сайті кредитодавця. Під час реєстрації відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшла процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Позичальник приєдналась до публічної частини, прийняла умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом 5060е9с3, що відповідно до умов законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію. На виконання умов кредитного договору 18.06.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 5355-57ХХ-ХХХХ-1954 відповідача, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів. 10.10.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 10102025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.3 Договору Факторингу право вимоги – всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 4.1 право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги та Акту приймання-передачі Реєстру. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 10.10.2025 до Договору факторингу та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 10.10.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви становить 27 490, 80 грн, яка складається з 25 883, 00 грн – заборгованості по тілу кредиту, 6, 80 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам, 401, 00 грн – заборгованості по комісії, 1 200 грн – заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляє, в зв`язку з чим представник позивача просить суд стягнути з відповідача розмір заборгованості 26 290, 80 грн разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. 
Ухвалою від 20 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 18 травня 2026 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу за місцем його реєстрації було направлено судову повістку та матеріали. На час розгляду справи відомості про вручення відповідачу судового виклику були відсутні, тому ухвалою від 18 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 19 червня 2026 року. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу, повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, тобто відповідач не вважався належним чином повідомленим про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 19 червня 2026 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 24 липня 2026 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідача ОСОБА_1 шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, ухвалою від 19 червня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в АТ «СЕНС БАНК» інформацію про належність платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виписку про рух грошових коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 18.06.2025 до 23.06.2025 з відображенням часу зарахування коштів, інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 та інформацію про те, чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просили суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене 19 червня 2026 року, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Судом встановлено, що 18.06.2026 ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 97с9bесb підписано заяву на видачу кредиту № 100862530, у якій він просить надати йому кредит в сумі 25 883, 00 грн, позичальник зазначив фінансовий номер телефону НОМЕР_2 (а.с.19) 18.06.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДІПЛЮС» і ОСОБА_1 , укладено кредитний договір про споживчий кредит № 188358 на суму 25 883, 00 грн, який підписаний електронним підписом позичальника с2с668d69, який направлений на фінансовий номер телефону НОМЕР_2 (а.с.24-27) Крім того позичальником підписано і паспорт споживчого кредиту (а.с.20-21) 10 жовтня 2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 10102025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Відповідно до п.1.3 Договору Факторингу право вимоги – всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 4.1 право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги та Акту приймання-передачі Реєстру. (а.с.43-47) Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 10 жовтня 2026 року до Договору факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 27 490, 80 грн, яка складається з 25 883, 00 грн – заборгованості по тілу кредиту, 6, 80 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам, 401, 00 грн – заборгованості по комісії, 1 200 грн – заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи). (а.с.48) Згідно картки обліку виконання договору № 188358 від18.06.2025 року надано кредит в сумі 25 883,00 грн. загальна сума фінансового активу на дату – 18.03.2026 – 27 490, 0 грн (а.с.52-53) Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 188358 від 18.06.2025 року станом на 20.02.2026 року заборгованість ОСОБА_1 складає 27 490, 80 грн, з них 25 883, 00 грн – заборгованості по тілу кредиту, 6, 80 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам, 401, 00 грн – заборгованості по комісії, 1 200 грн – заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи). (а.с.54) Згідно повідомлення АТ «СЕНС БАНК» від 01.07.2026 року, наданого на виконання ухвали суду від 19.06.2026 на ім`я ОСОБА_2 емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 . Фінансовий номер телефону за платіжною карткою в період з 18.06.2025 по 23.06.2025 – 0508660792. Даний номер телефону знаходиться в анкетних даних клієнта ОСОБА_1 . Крім того, банком надано виписку здійснених операцій клієнтом по картці за період з 18.06.2025 по 23.06.2025 (а.с.91-92) При розгляді справи судом застосовуються загальні положення цивільного законодавства щодо договорів, та спеціальні положення нормативно правових актів. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за кредитними договорами наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання ним документу, який підтверджує вказаний факт. Позиція ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена таким чином: «Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором». В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду докази на укладення договорів та власний розрахунок заборгованості, та надав клопотання про витребування доказів про перерахування відповідачаі кредитній коштів первісним кредитором. 
Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Позиція Верховного Суду викладена в Постанові від 29 січня 2020 року по справі № 755/18920/18: «Наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано». Крім того, як зауважив Верховний Суд у постанові від 25.05.2022 у справі №645/59/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 
Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови Національного банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30.12.1998 №566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно п.57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75 інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Пунктом 60 Положення визначено, що клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 №89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку. Згідно з п.61 Положення форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. У пункті 62 Положення встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. 
Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту та отримання позичальником кредитних коштів. 
Згідно наданої АТ «СЕНС БАНК» інформації за період з 18.06.2025 по 23.06.2025 року зарахування коштів на картку Кононченка у обумовленій договором сумі кредиту 25 883, 00 грн – відсутнє. Також суд вважає за необхідне зазначити, що фінансовий номер телефону ОСОБА_1 як клієнта «СЕНС БАНК» - 0508660792 - не відповідає його фінансовому номеру, що позичальника ОСОБА_1 зазначив первісному кредитору при укладені кредитного договору – 0987369862. Встановлювати належність номеру телефону, зазначеного позичальником при укладені кредитного договору, суд не вправі, оскільки це виходить за межі позовних вимог. 
Відповідно до ч.3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 і 2 ст 77 ЦПК). Відповідно до ч.2 ст 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 6 ст 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на наведені положення процесуального законодавства щодо належності, допустимості та достатності доказів, та аналізуючи встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що факт отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_1 від первісного кредитора ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» 18.06.2025 за договором № 188358 в сумі 25 883 грн є недоведеним, що не тягне за собою передачу прав вимоги за договором факторингу і ненабуття фактором – позивачем - права вимоги за кредитним договором, укладеним з первісним кредитором, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. 
Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат. 

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -  
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 01133 м Київ, бул Лесі Українки, 34 офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП – НОМЕР_4 )

Суддя Л.В.Тіщенко