ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | Справа №160/13493/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якій позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.12.2025 року № 046050024875 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 10.12.2025 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код згідно з ЄДРПОУ 21318350) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу (провідні професії) період роботи з 19.01.2006р. по 18.12.2025 року на посаді прохідника (підземного) згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 та довідки № 55-1738 від 09.12.2025р. «Про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.92 № 8 у пільговому обчисленні із зарахуванням за кожен повний рік роботи - 1 рік 3 місяці;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код згідно з ЄДРПОУ 21318350) з 10.12.2025 року призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має стаж роботи на підземних гірничих роботах за провідною професією прохідника (підземного), який підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_2 та уточнюючою довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.12.2025 № 55-1738. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не взяв цю довідку до уваги та протиправно не зарахував до пільгового стажу підтверджені нею періоди роботи, оскільки законодавство не вимагає зазначати в уточнюючій довідці відомостей про перебування працівника у відпустках без збереження заробітної плати, простої та прогули, а технічні недоліки довідки не можуть бути підставою для позбавлення особи права на пільгову пенсію. Крім того, позивач наполягає на обчисленні його стажу за провідною професією в пільговому порядку - із зарахуванням кожного повного року роботи як 1 рік 3 місяці, за якого, на його переконання, стаж перевищує 20 років, а також на тому, що ефективним способом захисту в цій справі є зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію, а не повторно розглянути заяву.
На підтвердження наведених обставин позивач долучив до позовної заяви копії паспорта та документа про присвоєння РНОКПП, копію трудової книжки, копію довідки Криворізького професійного гірничо-металургійного ліцею від 18.04.2025 № 12-АС, копію довідки про підтвердження пільгового стажу від 09.12.2025 № 55-1738.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався (частина 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС України). Неподання відзиву само по собі не звільняє суд від обов`язку перевірити доводи позивача на відповідність вимогам чинного законодавства та оцінити наявні у справі докази.
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Згідно з частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням наведеного розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами та доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
10.12.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). До заяви додано, зокрема, паспорт, документ про присвоєння РНОКПП, трудову книжку серії НОМЕР_2 , довідку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.12.2025 № 55-1738 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідку Криворізького професійного гірничо-металургійного ліцею від 18.04.2025 № 12-АС та військовий квиток.
За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення органом, уповноваженим розглянути заяву позивача, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.12.2025 № 046050024875 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.
У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 20 років 4 місяці; пільговий стаж особи відсутній; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 04.07.2005 по 03.12.2025 згідно з пільговою довідкою від 09.12.2025 № 55-1738, виданою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», оскільки у довідці не зазначена інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, простоях, прогулах (згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про спецстаж за лютий, листопад 2012 року); крім того, період з 02.09.2019 по 13.09.2019 потребує підтвердження.
Підставою відмови у рішенні визначено відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями - 20 років, або на підземних і відкритих гірничих роботах за Списком професій і посад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 202, - 25 років. Одночасно у рішенні зазначено, що право на пенсію згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV можливо буде переглянути при повторному зверненні із заявою після надходження результатів перевірки пільгового стажу, зазначеного у довідці від 09.12.2025 № 55-1738.
Довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.12.2025 № 55-1738 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивач повний робочий день працює у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (шахта «Прохідницька» шахтоуправління з підземного видобутку руди, виробництво: гірничі роботи; надалі - шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт), виробництво: гірничі роботи), а саме:
гірником (підземним), зайнятим повний робочий день на підземних роботах з видобутку залізної руди з вмістом 10 відсотків і більше двоокису кремнію, - з 04.07.2005 по 31.08.2005 та з 20.09.2005 по 02.11.2005; кріпильником (підземним) на тих самих роботах - з 03.11.2005 по 18.01.2006; підривником (підземним) на тих самих роботах - з 02.09.2019 по 13.09.2019 (стаття 114 п. 3 Закону № 1058-IV, постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202);
прохідником (підземним), зайнятим повний робочий день на підземних роботах з видобутку залізної руди з вмістом 10 відсотків і більше двоокису кремнію, - з 19.01.2006 по 29.02.2012, з 01.03.2012 по 04.03.2013, з 19.03.2013 по 15.08.2013, з 17.08.2013 по 09.01.2014, з 17.01.2014 по 01.06.2014, з 01.07.2014 по 12.12.2014, 24.12.2014, 27.12.2014, з 29.12.2014 по 25.05.2015, з 27.05.2015 по 05.07.2015, з 08.07.2015 по 26.10.2015, з 10.11.2015 по 01.09.2019, з 14.09.2019 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по 31.03.2022, з 02.04.2022 по 21.07.2022, з 23.07.2022 по 25.07.2022, з 27.07.2022 по 28.07.2022, з 31.07.2022 по 29.08.2022, з 01.09.2022 по 02.02.2024, з 07.02.2024 по 03.12.2025 (стаття 114 п. 3 Закону № 1058-IV).
У додаткових відомостях довідки зазначено, що у період роботи з 02.09.2019 по 13.09.2019 позивач значився за трудовою книжкою прохідником (підземним), а фактично повний робочий день працював підривником (підземним), зайнятим повний робочий день на підземних роботах з видобутку залізної руди з вмістом 10 відсотків і більше двоокису кремнію, що передбачено статтею 114 п. 3 Закону № 1058-IV та постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202. Довідка також містить застереження про те, що в інші періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за статтею 114 п. 3 Закону №1058-IV, не виконувались.
Згідно з підсумковою частиною довідки всього за вищевказані періоди позивачем відпрацьовано: за статтею 114 п. 3 Закону № 1058-IV - 19 років 7 місяців; за статтею 114 п. 3 Закону № 1058-IV та постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 - 0 років 6 місяців 9 днів. Підставою видачі довідки зазначено особову картку, штатний розклад, технологічний процес. Довідку підписано трьома посадовими особами управління з трудових відносин департаменту з персоналу підприємства та засвідчено печаткою.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті, надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Порядок пенсійного забезпечення окремих категорій громадян установлено статтею 114 Закону № 1058-IV, відповідно до частини першої якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Отже, професія прохідника прямо названа в тексті частини третьої статті 114 Закону №1058-IV серед провідних професій на підземних і відкритих гірничих роботах. Належність цієї професії до провідних випливає безпосередньо із Закону і не потребує підтвердження підзаконними чи відомчими актами. Водночас для працівників провідних професій Закон установлює самостійну умову - зайнятість на таких роботах не менше 20 років, тоді як для інших працівників, професії яких передбачені затвердженим Кабінетом Міністрів України списком робіт і професій, - не менше 25 років.
Список професій і посад, робота на яких дає право на пенсію незалежно від віку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202. Роботи, на яких був зайнятий позивач - підземні гірничі роботи з видобутку залізної руди з вмістом двоокису кремнію 10 відсотків і більше, - охоплюються розділом II цього Списку, а професії гірника (підземного), кріпильника (підземного) та підривника (підземного) цим розділом передбачені. Наведене узгоджується і зі змістом уточнюючої довідки, у якій відповідні періоди прямо віднесені до тих, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
Відповідно до частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови, що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком, зокрема, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).
Пунктами 4.2 і 4.10 Порядку № 22-1 запроваджено екстериторіальний принцип обслуговування, за яким орган Пенсійного фонду України, уповноважений розглянути заяву про призначення пенсії, визначається засобами програмного забезпечення незалежно від місця проживання заявника, і саме визначений у такий спосіб орган приймає рішення за заявою. Заяву позивача від 10.12.2025 за цим принципом розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке і прийняло оскаржуване рішення. Отже, компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, на яке й покладаються зобов`язальні дії за цим рішенням.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Цим же пунктом наведення в довідці додаткових відомостей передбачено лише для окремих категорій працівників: про безпосередню зайнятість трактористів-машиністів у сільськогосподарському виробництві, про виконання норм обслуговування доярками (операторами машинного доїння) та про зайнятість жінок на роботах з вирощування тютюну протягом повного сезону.
Згідно з пунктом 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Аналіз наведених норм свідчить, що перелік відомостей, які має містити уточнююча довідка про спеціальний стаж роботи, є вичерпним. Він не включає відомостей про перебування працівника у відпустках без збереження заробітної плати, про простої чи прогули. Додаткові відомості, наведення яких пункт 20 Порядку № 637 приписує, стосуються трьох окремих категорій працівників, до жодної з яких позивач не належить.
Уточнююча довідка ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.12.2025 № 55-1738 містить усі відомості, передбачені пунктом 20 Порядку № 637: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професії, за якими позивач працював у ці періоди (гірник (підземний), кріпильник (підземний), прохідник (підземний), підривник (підземний)); характер виконуваної роботи - безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних роботах з видобутку залізної руди з вмістом 10 відсотків і більше двоокису кремнію; нормативні акти, до яких включається кожен період роботи (стаття 114 п. 3 Закону № 1058-IV, а щодо частини періодів - також постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202); первинні документи, на підставі яких її видано (особова картка, штатний розклад, технологічний процес). Довідку підписано посадовими особами підприємства та засвідчено печаткою, що відповідає вимогам пункту 23 Порядку № 637.
Крім того, підтверджені довідкою періоди не є суцільними. Вони розділені 18 розривами загальною тривалістю 113 днів, які до підтвердженого спеціального стажу не включені. Довідка прямо застерігає, що в інші періоди роботи, які дають право на призначення пенсії за статтею 114 п. 3 Закону № 1058-IV, не виконувались. Отже, дні, протягом яких позивач не був зайнятий на відповідних роботах, роботодавцем із підтвердженого стажу вже виключені, а наведені у довідці підсумки стажу обчислені без урахування цих днів.
Обов`язок ведення трудових книжок і належного оформлення документів про стаж покладено на роботодавця. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічні положення містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110. З наведеного випливає, що працівник не несе відповідальності за повноту та правильність оформлення документів про стаж, які складає роботодавець, а тому недоліки таких документів, які не спростовують самого факту зайнятості особи на відповідних роботах, не можуть бути підставою для позбавлення її права на пенсійне забезпечення.
За таких обставин мотив, з якого відповідач визнав пільговий стаж позивача відсутнім у повному обсязі, - незазначення в уточнюючій довідці інформації про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, простої та прогули, - нормативної опори не має. Жодна з наведених норм такої вимоги до змісту уточнюючої довідки не встановлює. Відтак висновок відповідача про те, що пільговий стаж особи відсутній, і невключення до спеціального стажу всіх без винятку періодів роботи позивача з 04.07.2005 по 03.12.2025 зроблено без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто необґрунтовано (пункт 3 частини другої статті 2 КАС України). Доказів, які б спростовували відомості уточнюючої довідки чи свідчили про недостовірність наведених у ній періодів роботи, відповідач суду не надав.
Щодо періоду роботи з 02.09.2019 по 13.09.2019 суд зазначає таке. З додаткових відомостей уточнюючої довідки вбачається, що у цей період позивач значився за трудовою книжкою прохідником (підземним), а фактично повний робочий день працював підривником (підземним). Професія підривника (підземного) передбачена Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, і до провідних професій, перелічених у частині третій статті 114 Закону № 1058-IV, не належить. Тому цей період підлягає зарахуванню до стажу роботи за професіями, передбаченими зазначеним Списком, а не до стажу за провідною професією, як про це просить позивач.
Щодо лютого і листопада 2012 року суд зазначає таке. В оскаржуваному рішенні відповідач вказав, що згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про спеціальний стаж позивача за лютий і листопад 2012 року, тоді як уточнююча довідка від 09.12.2025 № 55-1738 ці місяці охоплює. Наведене свідчить про суперечність між відомостями роботодавця і даними реєстру застрахованих осіб, яка підлягає перевірці пенсійним органом при повторному розгляді заяви позивача, на що вказано і в самому оскаржуваному рішенні. Це питання судом не вирішується, а зазначені два місяці до переліку періодів, які підлягають зарахуванню за цим рішенням, не включаються і залишаються на перевірку відповідача. З огляду на це період, наведений у довідці як з 19.01.2006 по 29.02.2012, підлягає зарахуванню в межах з 19.01.2006 по 31.01.2012, а період з 01.03.2012 по 04.03.2013 - у межах з 01.03.2012 по 31.10.2012 та з 01.12.2012 по 04.03.2013.
Разом з тим установлення протиправності мотиву відмови саме по собі не означає, що станом на дату звернення позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно з підсумковими даними уточнюючої довідки від 09.12.2025 № 55-1738 позивачем відпрацьовано за провідною професією 19 років 7 місяців, а за професіями, передбаченими Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, - 6 місяців 9 днів. Перевіркою наведених у довідці періодів судом установлено, що вони становлять 7153 календарних дні роботи за провідною професією прохідника (підземного) та 192 календарних дні роботи за професіями, передбаченими зазначеним Списком, що узгоджується з підсумками довідки. Загальна тривалість підтвердженого довідкою стажу роботи на підземних гірничих роботах становить 20 років 1 місяць 9 днів.
Отже, стаж роботи позивача за провідною професією становить 19 років 7 місяців, тобто приблизно на 5 місяців менший за 20-річний стаж, установлений частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV як умова призначення пенсії незалежно від віку працівникам провідних професій. Загальний стаж роботи на підземних гірничих роботах (20 років 1 місяць 9 днів) є істотно меншим за 25 років, необхідних для призначення такої пенсії працівникам, професії яких передбачені Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202. При виключенні лютого і листопада 2012 року стаж за провідною професією є ще меншим.
Позивач наполягає на тому, що його стаж за провідною професією прохідника (підземного) підлягає обчисленню в пільговому порядку - із зарахуванням кожного повного року роботи як 1 рік 3 місяці, унаслідок чого цей стаж, за розрахунком позивача, становить 24 роки 7 місяців 30 днів і є достатнім для призначення пенсії. Суд із таким доводом погодитися не може.
Кратне обчислення, на яке посилається позивач, за своїм призначенням застосовується не для досягнення 20-річного стажу за провідною професією, а для досягнення 25-річного стажу підземної роботи особами, які повного стажу за провідною професією не відпрацювали. Тобто збільшення стажу за провідною професією у співвідношенні один рік до одного року трьох місяців ведеться в рахунок іншого, 25-річного, порогу і не «доводить» стаж до 20 років, установлених частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV для працівників провідних професій. При цьому за розрахунком самого позивача обчислений у такий спосіб стаж (24 роки 7 місяців 30 днів) не досягає і 25-річного порогу.
Крім того, частина п`ята статті 114 Закону № 1058-IV допускає взаємне зарахування періодів роботи лише за умови, що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Робота за професіями, передбаченими Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, дає право на пенсію незалежно від віку за наявності 25 років такої роботи, тобто на менш пільгових умовах, ніж робота за провідною професією, для якої достатньо 20 років. Тому періоди роботи за професіями зазначеного Списку до 20-річного стажу за провідною професією зараховані бути не можуть.
Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, на яке посилається позивач, наведених висновків не змінює, оскільки умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначені частинами третьою і п`ятою статті 114 Закону № 1058-IV, і відомчий акт не може встановлювати інших умов, ніж передбачені Законом.
Таким чином, станом на дату звернення із заявою - 10.12.2025 - необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV стажу позивач не мав, а тому правових підстав для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу таку пенсію з 10.12.2025 у суду немає.
Питання зарахування до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби та періоду проходження служби в органах внутрішніх справ, щодо яких відповідач також висловився в оскаржуваному рішенні, предметом цього позову не є, оскільки відповідних позовних вимог позивачем не заявлено, а тому судом не вирішується.
Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2 частини другої статті 245 КАС України), а також про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).
Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Обчислення стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і визначення на цій підставі права особи на пенсію належать до компетенції органів Пенсійного фонду України. Суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, і замість нього вирішувати питання, віднесені законом до компетенції такого органу. У цій справі суд усуває підставу відмови, яка не має нормативної опори, і встановлює перелік періодів роботи, що підлягають зарахуванню до відповідного стажу, проте не вирішує наперед питання про наявність у позивача права на пенсію за наслідками повного обчислення стажу, зокрема з урахуванням результатів перевірки відомостей за лютий і листопад 2012 року.
За таких обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, зобов`язання відповідача зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, підтверджені уточнюючою довідкою та трудовою книжкою періоди роботи позивача, і зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.12.2025 з урахуванням висновків суду.
Такий спосіб захисту узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2026 у справі № 160/34344/23 (адміністративне провадження №К/990/2419/26), у якій за подібних обставин, установивши протиправність невключення органом Пенсійного фонду України періодів роботи до пільгового стажу і не перевіряючи зарахування до стажу інших періодів роботи, Верховний Суд обрав способом захисту зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання призначити пенсію. Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.12.2025 № 046050024875 не відповідає критерію обґрунтованості, визначеному пунктом 3 частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач правом на подання відзиву не скористався та правомірності оскаржуваного рішення не довів.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності та системного аналізу положень законодавства України суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 18.12.2025 № 046050024875 підлягає задоволенню. Позовна вимога про зобов`язання зарахувати періоди роботи підлягає задоволенню частково - у межах періодів, підтверджених уточнюючою довідкою від 09.12.2025 № 55-1738 і трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , без застосування кратного обчислення стажу та без урахування лютого і листопада 2012 року. Позовна вимога про зобов`язання призначити та виплатити пенсію з 10.12.2025 задоволенню не підлягає; натомість відповідача належить зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 10.12.2025 з урахуванням висновків суду. У решті позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 666,0 грн..
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29604, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10) від 18.12.2025 № 046050024875 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29604, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підтверджені довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.12.2025 № 55-1738 та трудовою книжкою серії НОМЕР_2 періоди роботи:
за провідною професією прохідника (підземного): з 19.01.2006 по 31.01.2012, з 01.03.2012 по 31.10.2012, з 01.12.2012 по 04.03.2013, з 19.03.2013 по 15.08.2013, з 17.08.2013 по 09.01.2014, з 17.01.2014 по 01.06.2014, з 01.07.2014 по 12.12.2014, 24.12.2014, 27.12.2014, з 29.12.2014 по 25.05.2015, з 27.05.2015 по 05.07.2015, з 08.07.2015 по 26.10.2015, з 10.11.2015 по 01.09.2019, з 14.09.2019 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по 31.03.2022, з 02.04.2022 по 21.07.2022, з 23.07.2022 по 25.07.2022, з 27.07.2022 по 28.07.2022, з 31.07.2022 по 29.08.2022, з 01.09.2022 по 02.02.2024, з 07.02.2024 по 03.12.2025;
за професіями, передбаченими Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202: з 04.07.2005 по 31.08.2005, з 20.09.2005 по 02.11.2005, з 03.11.2005 по 18.01.2006, з 02.09.2019 по 13.09.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29604, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 10.12.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29604, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, буд. 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 666,0 грн
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова