КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2906/26
Провадження № 2-о/488/89/26 р.

РІШЕННЯ
Іменем України   

15.07.2026 року      м. Миколаїв 

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі – судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря– Гейко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, - 
ВСТАНОВИВ:

Заявниця – ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої зазначила наступне.
Починаючи з 2004 по 2016 рік вона перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживала однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .
У період спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки на момент народження дитини шлюб між нею та ОСОБА_2 зареєстрований не був, а спільна заява батьків про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подавалася, відомості про батька дитини були внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини, брав участь у її вихованні, матеріальному забезпеченні, піклувався про її розвиток та підтримував стосунки з донькою як до, так і після припинення їх спільного проживання у 2016 році.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув під час захисту Батьківщини. 
У зв`язку з необхідністю реалізації прав дитини, зокрема на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, виникла необхідність у судовому встановленні факту його батьківства.
На підтвердження заявлених вимог заявниця посилається, зокрема, на документи щодо спільного проживання, медичні документи періоду вагітності, свідоцтва про народження дитини та смерть ОСОБА_2 , а також на висновок молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у 2026 році із використанням біологічного матеріалу померлого, відповідно до якого ймовірність його біологічного батьківства щодо ОСОБА_3 становить не менше 99,99999 %.
Посилаючись на викладене заявниця просить суд:
- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Миколаївська область, Жовтневий район, село Прибузьке, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Красногорівка Донецької області, Україна (актовий запис про смерть №721 від 02 листопада 2023 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 03 листопада 2023 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: Україна, Миколаївська область, місто Миколаїв (актовий запис про народження №215 від 20 березня 2009 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 20 березня 2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції);
-внести зміни до актового запису про народження №215 від 20 березня 2009 року, складеного Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції щодо дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Миколаєві, Миколаївська область, Україна, та вказати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Миколаївська область, Жовтневий район, село Прибузьке, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Красногорівка Донецької області, Україна.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує.
Заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, будь яких заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
За такого, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи із наступних підстав.  
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною першою статті 135 СК України (в редакції, чинній на час народження дитини) передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. 
Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого
2021 року у справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20).
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства.
Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого
2021 року у справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20).
Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "Калачова проти Російської Федерації", заява N 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. 
Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, матеріалами справи підтверджується, що заявниця та ОСОБА_2 протягом тривалого часу, а саме з 2004 по 2016 рік, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут та господарство. Ці обставини підтверджуються актом про проживання, а також узгоджуються з іншими письмовими доказами, наявними у справі.
Крім того, судом встановлено, що під час вагітності заявниці ОСОБА_2 супроводжував її до закладу охорони здоров`я, проходив необхідні медичні обстеження, у тому числі здавав аналіз крові для визначення резус-фактора, що підтверджується відповідними медичними документами, долученими до матеріалів справи.
Після народження ОСОБА_3 ОСОБА_2 визнавав себе її батьком, забирав дитину з пологового будинку, брав участь у її вихованні, піклувався про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а після припинення спільного проживання із заявницею не припинив спілкування з донькою та продовжував надавати їй матеріальну допомогу. Зазначені обставини узгоджуються з поясненнями заявниці та письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи.
Також судом враховано, що після смерті ОСОБА_2 під час проведення судово-медичної експертизи було відібрано та збережено його біологічний матеріал, який у подальшому використано для проведення молекулярно-генетичної експертизи.
Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи від 27 травня 2026 року, проведеної Державною спеціалізованою установою «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», імовірність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , становить не менше 99,99999 відсотка.
Будь-яких доказів, які б спростовували наведені заявницею обставини або ставили під сумнів висновок експерта, матеріали справи не містять, а заінтересованими особами таких доказів суду не подано.
Таким чином, батьківство практично доведене.
Враховуючи вищенаведені обставини, оцінивши наявні в справі докази, 
суд вважає можливим встановити факт того, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Красногорівка Донецької області, Україна, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Доказів, які б спростовували висновки суду, судовим розглядом не здобуто. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ:
Заяву - задовольнити.
Встановити факт того, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Миколаївська область, Жовтневий район, село Прибузьке, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Красногорівка Донецької області, Україна (актовий запис про смерть №721 від 02 листопада 2023 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 03 листопада 2023 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: Україна, Миколаївська область, місто Миколаїв (актовий запис про народження №215 від 20 березня 2009 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 20 березня 2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції).
Внести зміни до актового запису про народження №215 від 20 березня 2009 року, складеного Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції щодо дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Миколаєві, Миколаївська область, Україна, та вказати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Миколаївська область, Жовтневий район, село Прибузьке, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Красногорівка Донецької області, Україна.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:
Заявник – ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа - Міністерство оборони України, ЄДРПОУ 00034022, 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6.
Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ 23038206 54052, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/2.

Суддя  Л.І. Селіщева