ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" вересня 2026 р. справа № 300/828/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Націанальної академії внутрішніх справ про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії внутрішніх справ (надалі, також відповідач) про визнання протиправними дії щодо неналежного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період проходження служби в Національній поліції України з 20.01.2016 по 19.07.2022 та не проведення повного розрахунку при звільненні, зобов`язання провести належну індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в Національній поліції України з 20.01.2016 по 19.07.2022 відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, обчисливши таку індексацію із застосуванням коефіцієнтів індексу споживчих цін за наростаючим підсумком починаючи з листопада 2015 року, з урахуванням сум індексації у вже виплаченому щомісячному грошовому забезпеченні, та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 29.08.2024 № 297 о/с позивача звільнено з посади декана Прикарпатського факультету. За доводами позивача, Національна академія внутрішніх справ всупереч вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078, за період служби з січня 2016 року по серпень 2024 року не проводила в належному розмірі нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, через що не провела повного розрахунку при звільненні зі служби. Так, листом від 30.01.2026 № 46/121/Л-109/10/01-26 відповідач надіслав позивачу запитувану інформацію у вигляді щорічних Довідок про доходи та відрахування за 2015 - 2024 роки, а клопотання щодо донарахування невиплаченої індексації грошового забезпечення - залишив без належного реагування та відповіді. Однак на думку позивача, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковим для юридичних осіб-роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 23.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.03.2026 та міститься в матеріалах справи. Щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. З 07.11.2015 - з дня набрання чинності Законом № 580-VIII -застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (пункт 8 Постанови), якою вперше затверджені схеми окладів поліцейських. Вказана постанова є чинною й станом на день вирішення цієї справи по суті, а базовим місяцем для визначення індексації щодо такого періоду є листопад 2015 року. При цьому, з наданих довідок про нарахування та виплату індексації, а також про доходи та відрахування, позивачу у період проходження служби в поліції за спірний період нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення у порядку та строки, передбачені чинним законодавством, з урахуванням відповідних базових місяців. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
16.03.2026 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач надає до відзиву довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 2016 по 2022 роки, а також витяги платіжної відомості перерахування коштів па особові рахунки до банку «Укргазбанк» за період з січня 2020 року по липень 2022 року, однак зазначені документи не містять чіткої персоніфікованої інформації про виплату саме індексації грошового забезпечення, а тому вони є неналежними доказами в справі. Відтак, позивач зазначає, що має право на стягнення в судовому порядку як не нарахованої, так і різниці між сумою належно нарахованої індексації грошового забезпечення та фактично виплаченою сумою за період проходження служби в Національній поліції України з 20.01.2016 по 19.07.2022 згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зважаючи на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представником відповідача 06.04.2026 подано на адресу суду заперечення на відповідь на відзив, згідно якого зазначено, що сам по собі факт визначення базового місяця, листопад 2015 року, як зазначає позивач, не є підставою для нарахування індексації без досягнення встановленого порогу індексації. При цьому, Національною академією внутрішніх справ були підготовлені та надані до суду довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2022 роки, які містять детальні помісячні роз`яснення щодо базового місяця (базових місяців) для індексації та підстав його (її) визначення, підстав нарахування чи не нарахування індексації (перевищення ІСЦ порогу індексації чи не перевищення), розмірів у відсотках та сум у грошовому виразі такої індексації. З врахуванням викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Наказом Національної академії внутрішніх справ від 29.08.2024 № 279 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби за власним бажанням на підставі поданого ним рапорту (а.с.12).
Згідно вищенаведеного наказу, Відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку здійснено виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористань відпустку в кількості 94 календарних дні та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції за період з 20.01.2016 до 30.08.2024.
Позивач звернувся до Національної академії внутрішніх справ із запитом від 12.01.2026 на отримання публічної інформації щодо розмірів нарахованих та виплачених сум грошового забезпечення разом з його індексацією, а також просив вразі не проведення нарахування і невиплати мені у вищезазначений період проходження служби в Національній поліції України індексації грошового забезпечення - провести її відповідний належний розрахунок та здійснити виплату за період проходження служби в Національній поліції України з 07.11.2015 по 29.08.2022 (а.с.15).
Розглянувши звернення позивача від 12.01.2026, відповідачем листом від 30.01.2026 № 46/121/Л-109/10/01-26, надано позивачу запитувану інформацію та документи, щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) за період з 07.11.2015 до 30.08.2024 (а.с.16-27).
Вважаючи протиправними дії щодо неналежного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період проходження служби в Національній поліції України з 20.01.2016 по 19.07.2022 та не проведення повного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України "Про Національну поліцію України" від 02.07.2015 за №580-VIII (далі - Закон України "Про Національну поліцію України", Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Закону №580-VIII).
За змістом частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейські проходять службу в поліції: на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції; під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону; під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських; під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", статті 29 Закону України "Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим" та статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"; під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Згідно з пунктом 4 частини 10 статті 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року за №260 (далі Порядок №260), визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 5 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 за №1282-XII (далі Закон №1282-XII, Закон України "Про індексацію грошових доходів населення").
За змістом абзацу 2 статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Приписи частини 6 статті 2 Закону №1282-XII визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За правилами частини 1 статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 6 Закону №1282-XII).
В даному випадку такими правилами є Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078 (далі - Порядок №1078).
Пунктом 2 Порядку №1078, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Суд зазначає, що Порядок №1078 у редакції до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 (24.10.2017), не передбачав можливості індексації грошового забезпечення поліцейських.
За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Пунктом 11 Порядку №1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відтак, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 06 лютого 2003 року за №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений в абзаці другому цього пункту (абзац 5 пункту 11 Порядку №1078).
Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.04.2023 у справі №420/19450/21.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Також суд зазначає, що у подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 до Порядку № 1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Так, починаючи з листопада 2015 внаслідок прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад поліцейських не збільшувався, з огляду на що саме листопад 2015 є базовим місяцем для визначення індексації.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до наданої відповідачем довідки про доходи та відрахування за 2016 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2016 рік позивачу не нараховувалася (а.с.19).
Відповідно до змісту наданої відповідачем довідки про доходи та відрахування за 2017 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2017 рік нараховувалася у наступних розмірах: січень-травень 2017 року не нараховувалася; червень-серпень 2017 в розмірі 62,31 грн; вересень-листопад 2017 в розмірі 116,20 грн; грудень 2017 в розмірі 458,12 грн (а.с.20).
Згідно наданої відповідачем довідки про доходи та відрахування за 2018 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2018 рік нараховувалася у наступних розмірах: січень-жовтень 2018 року не нараховувалася; листопад 2018 в розмірі 73,64 грн; грудень 2018 в розмірі 76,84 грн (а.с.21).
Довідкою про доходи та відрахування за 2019 рік ОСОБА_1 підтверджується виплата індексації грошового забезпечення за 2019 рік у наступних розмірах: січень-червень 2019 року не нараховувалася; липень-листопад 2019 в розмірі 62,22 грн; грудень 2019 в розмірі 65,16 грн (а.с.22).
Відповідно до змісту наданої відповідачем довідки про доходи та відрахування за 2020 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2020 рік позивачу не нараховувалася (а.с.23).
За змістом наданої відповідачем довідки про доходи та відрахування за 2021 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2021 рік нараховувалася у таких розмірах: січень-травень 2021 року, не нараховувалася; червень2021 в розмірі 77,18 грн; липень-листопад 2021 в розмірі 80,89 грн; грудень 2021 не нараховувалася (а.с. 24).
Відповідно до змісту наданої відповідачем а довідки про доходи та відрахування за 2022 рік, ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за 2022 рік нараховувалася у наступних розмірах: січень-квітень 2022 року не нараховувалася; травень 2022 в розмірі 188,56 грн; червень 2022 в розмірі 270,43 грн; липень 2022 в розмірі 283,40 грн; серпень жовтень 2022 в розмірі 455,00 грн; листопад 2022 в розмірі 566,80 грн; грудень 2022 в розмірі 585,11 грн (а.с.25).
Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Закон №580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078 (в якому, у редакції чинній до 18.10.2017, не передбачалося індексації грошового забезпечення поліцейських).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі №160/35/20, від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.
Відтак, в межах спірних правовідносин судом встановлено наявність протиправних дій Національної академії внутрішніх справ щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 20.01.2016 по 31.12.2016, січень-травень 2017 року, січень-жовтень 2018 року, січень-червень 2019 року, за січень-грудень 2020 року, січень-травень 2021 року, січень-квітень 2022 року.
При цьому, вказуючи на не правильний розрахунок відповідачем індексації грошового забезпечення позивача, останній не наводить будь-яких аргументів чи математичних (калькуляційних) розрахунків, з яких суд міг би зрозуміти логіку обрахунку заявника та перевірити її на предмет правильності такого нарахування індексації.
З огляду на викладене, враховуючи, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за частину спірного періоду, а саме за періоди з 20.01.2016 по 31.12.2016, січень-травень 2017 року, січень-жовтень 2018 року, січень-червень 2019 року, за січень-грудень 2020 року, січень-травень 2021 року, січень-квітень 2022 року, порушено, таке право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Національної академії внутрішніх справ нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані періоди, обчисливши таку індексацію із застосуванням коефіцієнтів індексу споживчих цін наростаючим підсумком починаючи з листопада 2015 року,. 
Окрім цього, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 (у редакції, чинній станом на момент спірних правовідносин), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України “Про податок з доходів фізичних осіб”.
Пункти 4 та 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення повинна відбуватися із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково.
Щодо здійснення розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.
Відтак, враховуючи, що позивач згідно з квитанцією №215600426655 від 16.02.2026, підтвердив сплату судового збору на суму 1351,20 грн, за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії внутрішніх справ сплачений судовий збір в розмірі 675,60 грн, що пропорційно становить 50 % задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Національної академії внутрішніх справ щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення в періоди проходження служби з 20.01.2016 по 31.12.2016, січень-травень 2017 року, січень-жовтень 2018 року, січень-червень 2019 року, за січень-грудень 2020 року, січень-травень 2021 року, січень-квітень 2022 року та не проведення повного розрахунку при звільненні.
Зобов`язати Національну академію внутрішніх справ перерахувати та доплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 20.01.2016 по 31.12.2016, січень-травень 2017 року, січень-жовтень 2018 року, січень-червень 2019 року, за січень-грудень 2020 року, січень-травень 2021 року, січень-квітень 2022 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердже ного постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, обчисливши таку індексацію із застосуванням коефіцієнтів індексу споживчих цін наростаючим підсумком починаючи з листопада 2015 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 675 (шістсот сімдесят п`ять) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
відповідач: Національна академія внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08751177, площа Солом`янська, 1, м. Київ, 03035). 

Суддя   Микитин Н.М.