ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1229/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/6800/24 Категорія: 331060000 | Овсієнко І.В.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., 
за участю секретаря Костенко А.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Олександра Дмитровича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, –

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що з травня 2019 року проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , в належному їй будинку. З ними разом проживали також троє її дітей від попереднього шлюбу – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільних дітей не мають. Протягом вказаного часу підтримували подружні відносини, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, зокрема ремонтували та утеплювали будинок за вказаною адресою, купували меблі, а приблизно 2 роки тому оформлювали кредит на її ім`я. 02.05.2024 ОСОБА_3 було мобілізовано до Збройних Сил України, з того дня додому не повертався, підтримували телефонний зв`язок до 21.08.2024, коли він зник безвісти. Про родичів ОСОБА_3 їй не відомо, його документи в неї відсутні.
Метою встановлення факту спільного проживання є реалізація права на користування та розпорядження спільним майном, грошовими коштами, що на банківському рахунку, а також обслуговування кредиту. 
На підставі викладеного, з урахуванням уточнених вимог, просила суд встановити факт постійного її проживання з ОСОБА_3 з 10.09.2020 до 21.08.2024.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року заяву задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 з 09.10.2020 до 21.08.2024.
Рішення суду мотивовано тим, що вимоги підлягають задоволенню, адже:
- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: довідками із місця проживання; показами свідків, а також відсутністю інших зареєстрованих шлюбних відносин протягом періоду, якого стосуються заявлені вимоги після їх уточнення;
- встановлення факту, про який просила заявниця, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав;
- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Стаценко О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 , як матір ОСОБА_3 , не було залучено до розгляду справи, хоча ухвалене рішення у даній справі безпосередньо стосується її прав та обов`язків.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Судом першої інстанції встановлено, що заявниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 18.02.2011, що підтверджується копією її паспорта громадянина України.
Заявниця мобілізована до Збройних Сил України 08.03.2022 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022.
Відповідно до акту від 11.10.2024, що затверджений головою квартального комітету №6 м. Сміли, жителі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , проживають вона, а також ОСОБА_3 , 1975 року народження, який проживає без реєстрації, її діти ОСОБА_4 , 2005 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження, ОСОБА_6 , 2016 року народження, протягом 5 років.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 09.09.2020 в справі №703/1444/20, провадження 2/703/1022/20, що набрало законної сили 09.10.2020, розірваний шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Як вбачається із виклику до органу пробації від 27.02.2024 ОСОБА_3 , письмового повідомлення про підозру від 31.08.2023 ОСОБА_3 , протоколу засідання ЦЛКК щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , а також повістки на відправку №001293 на ім`я ОСОБА_3 , останній повідомляв адресою свого постійного місця проживання АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією, наданою на виконання ухвали суду від 26.02.2025 Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за архівним фондом вказаного органу держаної реєстрації актових записів про шлюб, складених відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період із 10.09.2020 до 21.08.2024, не виявлено.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050291251 від 27.03.2025, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Богуслав, Богуславського (на даний час – Обухівського) району, Київської області, про що складений актовий запис №17 від 26.12.1975.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання про те, що має дачу по АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 жили по сусідству, з ними підтримував добросусідські відносини. ОСОБА_3 , який постійно проживав з ОСОБА_2 , робив багато роботи по господарству. Вони разом проживали по вказаній вулиці близько 4 останніх років, приблизно 6 місяців тому ОСОБА_3 зник, невдовзі після мобілізації.
Свідок ОСОБА_10 показала суду, що близько 15 останніх років проживає по АДРЕСА_1 тому знає ОСОБА_2 , свою сусідку, та ОСОБА_3 , який був її співмешканцем, оскільки шлюб вони не зареєстрували, вони проживали по сусідству приблизно з 2019 року. З боку виглядало, що вони жили та спілкувалися як сім`я, ОСОБА_11 доглядав дітей заявниці, поки та була на роботі, багато працював по домашньому господарству, займався будівництвом надвірних споруд. 16.08.2024 ОСОБА_11 по відеозв`язку телефонував її чоловікові, це було в той час, коли його вже мобілізували до армії, приблизно через 2 тижні після цього він зник.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Заявниками в окремому провадженні є особи, які звертаються до суду з метою встановлення або підтвердження юридичних фактів, необхідних для реалізації їхніх прав та законних інтересів, а також для підтвердження наявності чи відсутності беззаперечних прав.
До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.
Права заінтересованих осіб перебувають у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і обумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника.
У ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 183/4366/24).
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні такої справи.
Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також сприяє повному і всебічному дослідженню всіх обставин справи.
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути залучена до участі у справі окремого провадження, крім зазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.
Частиною першою статті 294 ЦПК України передбачено, що саме на суд під час розгляду справ окремого провадження покладено обов`язок сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні чи юридичні особи можуть бути заінтересовані у вирішенні цієї справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них (постанова Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 405/2419/23).
Незазначення заявником заінтересованої особи у справах окремого провадження не може бути правовою підставою для залишення заяви без розгляду. Заінтересовані особи в окремому провадженні повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи (постанова Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 235/1547/24).
У постанові Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі №314/3063/24 зазначено наступне: «… судам слід звертати увагу, що у разі заперечення заінтересованих осіб (батьки, діти, інші родичі загиблого військовослужбовця), які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, є спадкоємцями майна померлого, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право.
При цьому слід враховувати, що самі по собі заперечення відповідного органу (Міноборони України, ТЦК та СП) проти наявності у заявника права на отримання одноразової грошової допомоги, не свідчать про існування спору про право (постанова Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 179/986/23)».
Правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей визначає Закону України №2505-VIII від 12.07.2018 «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі – Закон №2505).
У абзаці першому частини першої статті 1 Закону №2505 наведено зміст переліку осіб, які відносяться до близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а саме: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Статтею 6 Закону №2505 визначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. До таких прав відносяться наступні: 1) право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); 2) право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України; 3) право на безоплатну правничу допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» тощо.
Із апеляційною скаргою до суду звернулася мати ОСОБА_3 , в якій вона наголошувала на тому, що її як заінтересовану особу не було залучено до розгляду справи, хоча вирішення заявлених вимог впливає на її права, зокрема, у частині виплат як члену сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця та в частині спадкування. 
Відповідно до Свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с.93).
На адресу апелянта надійшло сповіщення про те, що ОСОБА_3 21.08.2024 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в Донецькій області (а.с. 94).
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина четверта статті 315 ЦПК України, частина шоста статті 294 ЦПК України).
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
Спір має бути справжнім і серйозним, а не гіпотетичним; він може стосуватися не лише фактичного існування права, але і його обсягу та способу здійснення; результат провадження повинен мати безпосереднє вирішальне значення для права, про яке йдеться, а лише слабкий зв`язок або віддалені наслідки не є достатніми для застосування пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Grzeda v. Poland», № 43572/18, § 257, від 15 березня 2022 року).
Згідно з принципом процесуальної економії штучне «подвоєння» судового процесу є неприпустимим з огляду на те, що вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту, про що Велика Палата Верховного Суду неодноразово налогошувала (постанови від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16, від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16).
Як зазначалось вище, суб`єктивні права не можуть бути об`єктом захисту в окремому провадженні, оскільки не можуть бути предметом судової діяльності матеріальні правовідносини. Матеріально-правовий спір в окремому провадженні не вирішується, а встановлюються факти та стани, що мають юридичне значення.
Зазначене унеможливлює штучне «подвоєння» процесу, яке можливе, як правило, лише в позовному провадженні, де наявний спір про право. А в окремому провадженні встановлюється лише юридичний факт або стан. Інший підхід до вирішення цього питання може призвести до висновку про «зайвість» у ЦПК України норм про окреме провадження та встановлення певних юридичних фактів.
З огляду на те, що мати зниклого безвісти ОСОБА_3 не була залучена до розгляду у справі, однак стверджує про наявність порушень її майнових прав зазначеним судовим рішенням, колегія суддів вбачає у даній справі спір про право, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 35, 268, 367, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Олександра Дмитровича – задовольнити частково.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року - скасувати.
Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 серпня 2026 року.

Судді