ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2026 Справа № 914/1419/26 
За позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий фонд», м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлісхолдінг-Трейд», м.Добромиль, Самбірський район, Львівська область
про: стягнення 819479,22грн за договором купівлі-продажу №UUB-24478-5 від 18.12.2025 

Суддя Ділай У.І. 

Без участі представників

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026 справу №914/1419/26 розподілено судді У.І.Ділай.
Ухвалою від 19.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін. Зобов`язано відповідача у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.
Про розгляд справи відповідач повідомлений шляхом надсилання ухвали від 19.05.2026 на адресу, яка зазначена в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
03.06.2026 від відповідача до суду надійшов відзив.
05.06.2026 від позивача до суду надійшло клопотання, до якого долучено для огляду оригінали документів, копії яких подані разом з позовом.
12.06.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання, до якого долучено акт звіряння, відповідно до якого основний борг сплачений.
Ухвалою від 09.07.2026 зобов`язано позивача подати довідку про стан заборгованості в термін до 16.07.2026. 
14.07.2026 від позивача до суду надійшла заява, до якої долучено довідку про стан заборгованості. Згідно з вказаним клопотанням позивач повідомив, що основний борг в сумі 815457,78грн відповідач сплатив. Проте, пеня в розмірі 4021,44грн відповідач не оплатив. Відтак, позивач просить продовжити розгляд справи в цій частині.
Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 19.07.2026. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.
В процесі розгляду матеріалів справи суд
встановив:
Згідно з позовом, 18.12.2025 між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» (надалі – позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрлісхолдінг-Трейд» (надалі – відповідач, покупець) було укладено договір купівлі-продажу № UUB-24478-5, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти товар, яким є необроблена деревина, і сплатити за нього ціну відповідно до договору. 
Даний договір діє до 31 березня 2026 року включно (п. 9.2. договору). Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.3. договору).
Згідно з п. 4.3. договору, 06.01.2026 ТОВ «Український кліринговий дім» перерахував позивачу гарантійний внесок ТОВ «Укрлісхолдінг-Трейд» в рахунок часткової оплати за придбаний на аукціоні товар у розмірі 62979,58грн.
Відповідно до п. 4.5. договору, покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 робочих днів після отримання рахунку (рахунків).
Відповідно до п. 4.4. договору, позивач направляв на електронну пошту відповідача, зазначену в розділі 11 договору, рахунки на оплату партій товару: № 42/151.22 від 28.01.2026, № 42/151.22 від 30.01.2026, № 42/151.22 від 02.02.2026, № 42/151.22 від 04.02.2026, № 42/151.22 від 06.02.2026, № 42/151.22 від 10.02.2026, № 42/151.22 від 12.02.2026, № 42/151.22 від 16.02.2026, № 42/151.22 від 18.02.2026, № 42/151.22 від 23.02.2026, № 42/151.22 від 24.02.2026, № 42/151.22 від 26.02.2026, № 42/151.22 від 02.03.2026, № 42/151.22 від 03.03.2026, № 42/151.22 від 05.03.2026, № 42/151.22 від 06.03.2026, № 42/151.22 від 09.03.2026, № 42/151.22 від 10.03.2026, № 42/151.22 від 12.03.2026, № 42/151.22 від 16.03.2026, № 42/151.22 від 19.03.2026, № 42/151.22 від 24.03.2026, № 42/151.22 від 27.03.2026, № 42/151.22 від 31.03.2026, № 42/151.22 від 07.04.2026.
На виконання умов договору позич продав відповідачу лісопродукції на загальну суму 1 648 437,36 грн. На підтвердження подано копії товарно-транспортних накладних: ТТН (ліс) серія ЛАА №Х21070 від 29.01.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х51945 від 31.01.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х52024 від 13.02.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х52142 від 27.02.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х21113 від 27.02.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х31008 від 05.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х31009 від 05.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х11134 від 06.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х11146 від 09.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х52200 від 12.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х21163 від 12.03.2026, ТТН (ліс) серія ЛАА №Х11196 від 20.03.2026 (оригінали судом оглянуто).
Крім того, на виконання п.п. 201.1, 201.7. Податкового кодексу України та відповідно до п. 6.2.5. договору продавець зобов`язаний виписати покупцю по першій події (отримання коштів або відвантаження товару) податкову накладну, оформлену відповідно вимог Податкового кодексу України.
За фактами постачання товару було сформовано податкові накладні: від 06.01.2026 № 2068 на суму 62 979,58 грн, від 29.01.2026 № 7639 на суму 93 513,84грн, від 31.01.2026 № 7736 на суму 162 730,54 грн, від 13.02.2026 № 7230 на суму 170 511,01 грн, від 27.02.2026 № 12222 на суму 143 906,70 грн, від 27.02.2026 №12218 на суму 29 585,42 грн, від 05.03.2026 № 3471 на суму 161 221,20 грн, від 05.03.2026 № 3479 на суму 159 000,79 грн, від 06.03.2026 № 3816 на суму 164 152,19грн, від 09.03.2026 № 5401 на суму 161 523,46 грн, від 12.03.2026 № 7582 на суму 97 620,12 грн, від 12.03.2026 № 7584 на суму 71 543,68 грн, від 20.03.2026 № 12677 на суму 170 148,83 грн.
Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за партію товару на умовах та у спосіб, що передбачені цим договором (п. 6.4.1. договору).
У порядку досудового врегулювання спору філією «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» 07.04.2026 вих. № 8328/39.7.1-2026 направлено відповідачу претензію щодо сплати заборгованості. У відповідь листом від 27.04.2026 № 46 (вх. № 2727/39-5/-2026 від 01.05.2026) відповідач інформував про свій намір оплатити залишок заборгованості найближчим часом. 
Спір виник внаслідок того, що відповідач повністю не оплатив позивачу вартості отриманого товару. Відтак, ТОВ «Укрлісхолдінг-Трейд» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 815457,78грн основного боргу.
Крім того, керуючись п. 7.4 договору, позивач нарахував 4021,44грн пені за період з 30.05.2026 по 03.06.2026.
Після відкриття провадження в цій справі позивач повідомив, що відповідачем було повністю сплачено суму основного боргу в розмірі 815 457,78 грн, а саме: 20.05.2026 надійшли кошти в сумі 30 000,00 грн; 25.05.2026 – в сумі 50 000,00 грн; 28.05.2026 – в сумі 147 000,00 грн; 03.06.2026 – в сумі 147 000,00 грн; 08.06.2026 – в сумі 441 457,78 грн. При цьому позивач просив продовжити розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 4021,44 грн.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши таке.
Основним видом готової продукції Підприємства є шпон, породи бук (код УКТ ЗЕД 4408909500) та гнуто-клеєні вироби (деталі) (код УКТЗЕД 4412), які виготовляються із шпону.
В листопаді 2025 – лютому 2026 року відбувалось періодичне, згідно графіку, відключення електроенергії промисловим підприємствам, зокрема і відповідачу. Враховуючи, що процес виготовлення готової продукції значної кількості електричної енергії, її відключення зупиняло всі технологічні процеси та збільшувало тривалість операційного циклу.
Вказані обставини також негативно вплинули виконання зобов`язань по договорах поставки з покупцями товариства – відвантаження готової продукції та отримання коштів.
Як повідомив відповідач отримані рахунки товариство оплачувало частково в четвертому кварталі 2025 року та першому кварталі 2026 року внаслідок обставин, які містили ознаки форс-мажорних, а саме військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні та засвідчено листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, в частині тривалого відключення електроенергії.
Також відповідач зазначив, що в січні – березні 2026 року про обставини, які містили ознаки форс-мажорних, зокрема в частині аномально низьких значення температури повітря. Відтак, за твердженням відповідача, всі вищенаведені обставини негативно вплинули на фінансовий стан підприємства.
При прийнятті рішення суд виходив з такого.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).
Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу № UUB-24478-5 від 18.12.2025, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків. 
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.
За договором купівлі-продажу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.6.2.1 позивач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі передати товар, а відповідач згідно з п. 6.4.1 договору своєчасно та в повному обсязі сплатити повну вартість товару.
Як встановлено судом на виконання умов договору позивачем поставлено на загальну суму 1 648 437,36 грн, а відповідачем прийнято товар за товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до позову (оригінали судом оглянуто). 
Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача у накладних не зазначено.
Відповідно до п. 4.5. договору, покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 робочих днів після отримання рахунку (рахунків).
Відповідно до п. 4.4. договору, позивач направляв на електронну пошту відповідача, зазначену в розділі 11 договору, рахунки на оплату партій товару.
Відповідач частково оплатив вартість отриманого товару. Згідно з позовними вимогами заборгованість відповідача становила 815457,78грн основного боргу. Після відкриття провадження в цій справі відповідач оплатив суму основного боргу в повному обсязі, відтак провадження в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.
Щодо вимоги про стягнення 4021,44грн пені за період з 30.05.2026 по 03.06.2026 суд зазначає таке.
Відповідно до положень п.7.4. договору, сторони домовились, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.
Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Згідно з розрахунком позивача, ДСГП «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий фонд» нарахувало суму пені на суму основного боргу 815457,78грн, який утворився до подання позову. Проте, слід зазначити, що за обставинами цієї справи після відкриття провадження відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 815 457,78 грн, а саме: 20.05.2026 в сумі 30 000,00 грн; 25.05.2026 – в сумі 50 000,00 грн; 28.05.2026 – в сумі 147 000,00 грн; 03.06.2026 – в сумі 147 000,00 грн; 08.06.2026 – в сумі 441 457,78 грн.
Водночас позивач нарахував суму пені на основний борг за період з 30.05.2026 по 03.06.2026. Однак, зважаючи на здійснені відповідачем оплати 20.05.2026, 25.05.2026 та 28.05.2026 на загальну суму 227000,00грн, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки на вказану суму, оскільки борг сплачений до обраного позивачем періоду для нарахування пені.
Натомість на суму 588457,78грн за період з 30.05.2026 по 03.06.2026 позивач має право нарахувати неустойку. Зважаючи на зазначене, судом здійснено перерахунок заявленої вимоги відповідно до положень договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідно до якого з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2418,32грн пені за період з 30.05.2026 по 03.06.2026. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо покликання відповідача про врахування введення воєнного стану та складного становища підприємства суд відзначає таке.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 форс-мажорною обставиною в Україні визнано військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення 24 лютого 2022 року воєнного стану в нашій державі. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року і до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.
Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Таким чином, відповідно до приписів частини 1 статті 617 Цивільного кодексу та ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
28.02.2022 ТПП України видала лист-підтвердження про настання форс-мажорних обставин, утім такий лист не може слугувати абсолютним доказом неможливості виконати зобов`язання для всіх без виключення суб`єктів господарювання. І навіть в самому листі є застереження про те, обставини є надзвичайними та невідворотними за зобов`язаннями, виконання яких стало неможливим у встановлений термін, але аж ніяк не для всіх зобов`язань, як помилково вказує відповідач.
Тобто головним є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
Щоб засвідчити форс-мажорні обставини відповідачу необхідно звернутися до Торгово-промислової палати, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Утім відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат Торгово-промислової палати).
Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності та покликаючись на введення воєнного стану в Україні відповідач стверджує, що ці обставини (форс-мажорні) зумовили неможливість виконання умов договору та застосування штрафних санкцій.
Крім того, одне лише передбачене законом віднесення воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання взятих зобов`язань.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за спірним договором.
Відтак, твердження відповідача про те, що несвоєчасна сплата за придбаний товар сталася з причин настання форс-мажорних обставин, а саме з початком військової агресії російської федерації проти України та введенням воєнного стану, є необґрунтованим. 
Суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально й такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути відповідальності за несвоєчасне виконання поставки товару.
Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задоволити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлісхолдінг-Трейд» (82042, Львівська область, Самбірський район, місто Добромиль, вулиця Галицька, 92, ідентифікаційний код 44316151) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий фонд» (01601, Київська область, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, 9А, ідентифікаційний код 44768034) 2418,32грн пені та 28,72грн судового збору.
3.У частині стягнення 815457,78грн основного боргу – провадження закрити.
4.У задоволенні решти вимог – відмовити.
5.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 20.07.2026. 

Суддя Уляна ДІЛАЙ