ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2712/26

23 липня 2026 року 
м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №12026181150000036 від 19.02.2026 по обвинуваченню 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, уродженець міста Костопіль Рівненської області, із неповною вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом на посадах осіб офіцерського складу Збройних Силах України, начальник штабу-заступник командира батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , капітан, раніше не судимий
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 Кримінального кодексу України
за участю:
прокурора – ОСОБА_4 
потерпілої – ОСОБА_5 
законного представника потерпілої – ОСОБА_6 
представників потерпілих – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
обвинуваченого – ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_9 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посадах осіб офіцерського складу Збройних Силах України, обіймаючи посаду начальника штабу-заступника командира батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, 18.02.2026 близько 19 год. 20 хв., в темну пору доби, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, рухаючись вулицею 24 Серпня у місті Костопіль Рівненського району Рівненської області, зі сторони вулиці Заріччя у напрямку вулиці Винниченка, зі швидкістю близько 40-45 км/год., поблизу перехрестя 3 вулицею Героїв Маріуполя міста Костопіль Рівненського району Рівненської області, в порушення ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.5, підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, неправильно її оцінив, з моменту виникнення перешкоди для руху автомобіля у вигляді пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась попереду у попутному напрямку не вибрав безпечної швидкості руху, здійснивши наїзд на останню.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді тьох-променевого перелому внутрішньої пластинки потиличної та лівої тім`яної кісток склепіння і основи черепа, крововиливів у речовину та під оболонки головного мозку, крововилив в м`які тканини голови, рани лівої стопи, синців та саден тазу, верхніх та нижніх кінцівок, які були тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення та 26.02.2026 призвели до смерті ОСОБА_10 під час стаціонарного лікування y комунальному некомерційному підприємстві «Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що вимагає у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті потерпілої, що настали.
Отже, своїми діями, які полягали у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Також, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посадах осіб офіцерського складу Збройних Силах України, обіймаючи посаду начальника штабу-заступника командира батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 3, 27 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 18.02.2026 близько 19 год. 20 хв., після дорожньо-транспортної пригоди та наїзду автомобілем марки «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він кермував, на пішохода ОСОБА_10 , перебуваючи на проїзній частині вулиці 24 Серпня у місті Костопіль Рівненського району Рівненської області, усвідомлюючи, що в результаті наїзду керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , остання зазнала тілесних ушкоджень, перебувала у небезпечному для життя стані, втратила свідомість та не мала можливості вжити заходів для самозбереження, потребувала невідкладної медичної допомоги, не вжив усіх можливих заходів для надання їй першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, самостійно не вжив заходів для доставлення потерпілої до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду органи поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а навпаки з метою уникнення відповідальності за скоєне , зник з місця дорожньо-транспортної пригоди.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді тьох-променевого перелому внутрішньої пластинки потиличної та лівої тім`яної кісток склепіння і основи черепа, крововиливів у речовину та під оболонки головного мозку, крововилив в м`які тканини голови, рани лівої стопи, синців та саден тазу, верхніх та нижніх кінцівок, які були тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення та 26.02.2026 призвели до смерті останньої під час стаціонарного лікування у комунальному некомерційному підприємстві «Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».
Отже, своїми умисними діями, які полягали у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть особи, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.135 КК України
У судовому засіданні  ОСОБА_3 свою вину визнав, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.
У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинувачений, захисник, потерпілі та їх представники не заперечили щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого  ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 Кримінального кодексу України
Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 Кримінального кодексу України кваліфікуються як тяжкі злочини.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлені.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання, навчання, військової служби характеризується виключно позитивно, є учасником бойових дій, діючим військовим.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Санкція ч.3 ст. 135 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, та за ч.3 ст.135 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.
Остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Однак, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним, а тому звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.
При цьому, суд зважає на позицію потерпілих та їх представників, які у судовому засіданні зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають та мати не будуть, шкода їм відшкодована у повному обсязі, та просили суд не позбавляти останнього волі і не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Однак, суд наголошує, що позиція потерпілих не є самостійною чи визначальною підставою для застосування ст. 75 КК України.
Так, згідно з вимогами статей 50, 65 КК України, вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням є виключною дискрецією суду, яка базується на об`єктивній оцінці тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу винного.
Оскільки об`єктом цього злочину є не лише приватні інтереси, а й безпека дорожнього руху, що призвела до непоправних наслідків – смерті людини, сама лише згода потерпілих на умовний строк не може автоматично звільняти від реальної відповідальності.
Проте, оцінюючи думку потерпілих у взаємозв`язку з іншими обставинами – зокрема, посткримінальною поведінкою обвинуваченого, активним сприянням розслідуванню, суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку публічний та приватний інтереси збалансовані, а призначення іспитового строку є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.
При вирішенні питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд також ретельно досліджує дані про його особу, які мають виняткове значення для визначення ступеня його суспільної небезпеки та прогнозу щодо подальшої поведінки.
Судом встановлено, що обвинувачений є чинним військовослужбовцем, діючим бойовим офіцером Збройних Сил України та учасником бойових дій, який безпосередньо брав і продовжує брати участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України. Його службова діяльність відзначена високим рівнем дисциплінованості, відповідальності та професіоналізму.
Надаючи оцінку цим обставинам у поєднанні з позицією потерпілих, суд керується принципами гуманізму, справедливості та доцільності покарання.
В умовах триваючого воєнного стану в Україні, коли захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності держави є найвищим публічним та суспільним пріоритетом, призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі та його ізоляція від суспільства в установах кримінально-виконавчої системи призведе до нівелювання його бойового досвіду та професійних навичок як військового.
Суд переконаний, що реальне ув`язнення особи, яка володіє високими морально-вольовими якостями, довела свій патріотизм на полі бою і здатна ефективно виконувати завдання із захисту держави, не відповідатиме меті покарання та принципу суспільної доцільності. Перебування бойового офіцера у кримінально-виконавчій установі позбавить Збройні Сили України необхідного кадрового ресурсу, тоді як його подальша військова служба принесе значно більшу, реальну користь суспільству й державі, ніж перебування в місцях позбавлення волі.
Враховуючи необережний характер одного із вчинених злочинів, щире каяття та бездоганну посткримінальну поведінку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень є можливим без реального відбування покарання, із застосуванням іспитового строку, що дозволить йому продовжити виконання свого обов`язку із захисту Батьківщини.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає за необхідне призначити його обвинуваченому.
Звільняючи останнього від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд наголошує, що саме додаткове покарання у даному випадку забезпечить індивідуалізацію відповідальності, виконуватиме реальну превентивну функцію та слугуватиме дієвим заходом для запобігання вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Суд переконаний, що тимчасове обмеження обвинуваченого у праві керувати транспортними засобами є справедливим та співмірним із тяжкістю наслідків кримінального правопорушення, не перешкоджатиме виконанню ним обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, але в повній мірі відповідатиме загальній меті покарання.
Якщо для виконання бойових завдань йому знадобиться керувати військовою технікою, це питання регулюється окремо в межах ЗСУ.
Матеріальна шкода, завдана потерпілим кримінальними правопорушеннями, повністю відшкодована цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до положень статті 118 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, належать до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні за ініціативою сторони обвинувачення було залучено експертів для проведення судових експертиз.
Згідно з наявною у матеріалах кримінального провадження довідкою про витрати на проведення експертиз, розмір витрат на залучення експерта під час досудового розслідування становить 49821 грн. 28 коп., із яких зокрема:
- 1439 грн. 82 коп. судова молекулярно-генетична експертиза від 21.04.2026 за № CE-19/118-26/3216-БД Рівненський НДЕКЦ МВС України;
- 2752 грн. 13 коп. судова молекулярно-генетична експертиза від 22.04.2026 за № СЕ-19/118-26/3215-БД Рівненський НДЕКЦ МВС України;
- 13645 грн. 81 коп. судова молекулярно-генетична експертиза від 20.05.2026 за № СЕ-19/118-26/3217-БД Рівненський НДЕКЦ МВС України; -
- 8022 грн. 60 коп. судова трасологічна експертиза від 25.03.2026 за № CE-19/118-26/3219-ТР Рівненський НДЕКЦ МВС України;
- 6739 грн. 04 коп. судова трасологічна експертиза від 04.06.2026 за № CE-19/118-26/3221-ФХТ Рівненський НДЕКЦ МВС України;
- 8914 грн. 00 коп. - судова інженерно-транспортна експертиза від 31.03.2026 за № СЕ-19/118-24/3416-ІТ Рівненський НДЕКЦ МВС України;
- 4457 грн. 00 коп. судова інженерно-транспортна експертиза від 20.03.2026 за № СЕ-19/118-26/3246-ІТ Рівненський НДЕКЦ МВС України;
-3850 грн. 88 коп. - судова інженерно-транспортна експертиза від 25.05.2026 за № CE-19/118-26/6396-IT Рівненський НДЕКЦ МВС України.
Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі на користь держави.
При вирішенні питання щодо речових доказів суд керується приписами ст. 100 КПК України.
Речові докази – штани сірого кольору в клітинку з механічним пошкодженням та слідами РБК зовні схожою на кров, кофту рожеву зі слідами РБК зовні схожою на кров, куртку чорного кольору з механічним пошкодженням, бюстгальтер жіночий білого кольору зі слідами РБК зовні схожої на кров, шкарпетки шерстяні рожевого кольору, труси жіночі рожевого кольору, взуття чорного кольору зі слідами РБК зовні схожою на кров, 4 висушені зразки крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контрольний зразок сорбенту, фрагмент лакофарбового покриття вилучений під час огляду місця події 18.02.2026; фрагмент лакофарбового покриття вилучений із капоту автомобіля MITSUBISHI L200, вилучений під час огляду місця події 20.02.2026; змив речовини бурого кольору, змив та контрольний змив з пасажирських передніх дверей, змив керма автомобіля, змив та контрольний змив з важеля перемикання передач швидкості автомобіля, змив та контрольний змив з ручки водійських дверей з середини, змив та контрольний змив з автомобільного ключа, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, та в камері схову СУ ГУНП в Рівненській області після набрання вироком законної сили належить знищити.
Речовий доказ – оптичний диск DVD-R «Verbatim» з відео файлом з назвою «Спіріт 19.17.05.mp4», формату Windows Movie File (.avi), об`ємом 1,07 ГБ (1065 115 500 байтів) з магазину «Spirit&food», що по вул. Заріччя, 71А, м.Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, та оптичний диск DVD-R «Verbatim» з відео файлом з назвою «Рулька 19.16.10.mp4», формату Windows Movie File (.avi), об`ємом 322,4 МБ (322441 216 байтів) з магазину «Рулька», що по вул. Заріччя, 46А, м. Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, де зафіксовано обставини ДТП, після набрання вироком законної сили належить залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази – мобільний телефон ОСОБА_3 «APPLE IPHONE 14 PRO» чорного кольору, зимову куртку жовто-чорного кольорів «GANT» з нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; джинсові штани синього кольору «haltric» з нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; військові черевики чорного кольору «SALOMON» з нашарування невстановленої речовини, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, та в камері схову СУ ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили належить повернути власнику.
Речовий доказ – дизель-генератор червоного кольору «YATO YT-85425», який перебуває на зберіганні у власниці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає адресою АДРЕСА_2 , після набрання вироком законної сили належить вважати повернутим за належністю.
Речовий доказ – автомобіль марки «Мітсубісі L200», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить БО «Благодійний фонд «Журавлі», який зберігається на території ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили належить повернути власнику.
Речовий доказ – тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_3 автомобіля «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили належить повернути власнику.
Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 23.02.2026 накладено арешт на речові докази: штани сірого кольору в клітинку з механічним пошкодженням та слідами РБК зовні схожою на кров, кофту рожеву зі слідами РБК зовні схожою на кров та куртку чорного кольору з механічним пошкодженням, що упаковано до картонної коробки, опечатаної биркою з відповідними написами та підписами учасників, скріпленої відтиском печатки «Для пакетів №212 ВП№2 РРУП ГУНП в Рівненській області»; бюстгальтер жіночий білого кольору зі слідами РБК зовні схожої на кров, шкарпетки шерстяні рожевого кольору, труси жіночі рожевого кольору, що упаковано до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління» з відповідними написами та підписами учасників, скріпленого відтиском печатки «Для пакетів №212 ВП№2 РРУП ГУНП в Рівненській області»; взуття чорного кольору зі слідами РБК зовні схожою на кров, що упаковано до картонної коробки, опечатаної биркою з відповідними написами та підписами учасників, скріпленої відтиском печатки «Для пакетів №212 ВП№2 РРУП ГУНП в Рівненській області».
Також, ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 24.02.2026 накладено арешт на речові докази, а саме майно, яке перебувало у фактичному користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. смт.Краснокутськ, Харківської області та у фактичному володінні БО "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ЖУРАВЛІ" (код ЄДРПОУ 44796695), зокрема на: автомобіль марки «Мітсубісі L200», державний номерний знак НОМЕР_4 , сірого кольору та ключ від замка запалювання до автомобіля.
Також, ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 26.02.2026 накладено арешт на речові докази: мобільний телефон марки «Aplle Iphone 14 PRO», чорного кольору, ІМЕІ1 – НОМЕР_5 , IMEI2 – НОМЕР_6 , з е-сім картою з абонентськими номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; військові черевики чорного кольору «Salomon»; зимову куртку в основі жовтого кольору зі вставками чорного кольору «Gant», зі слідами речовини бурого кольору на рукавах та інших зовнішніх поверхнях; джинсові штани синього кольору «haltric», з плямами речовини бурого кольору схожими на кров.
Враховуючи приписи ст.174 КПК України, оскільки у застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, його належить скасувати.
Також судом встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 09.07.2026 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби терміном на два місяці до 09.09.2026, а тому, враховуючи, що обвинуваченому призначено покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд дійшов висновку, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 слід скасувати.
Керуючись ст.118, 124, 129, 349, 369-374 КПК України, суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.
На підставі ст. 77 Кримінального кодексу України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами – виконувати реально.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислювати з моменту набрання вироком законної сили
Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на командира військової частини.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 49821 /сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять одна/ гривень 28 копійок.
Речові докази – штани сірого кольору в клітинку з механічним пошкодженням та слідами РБК зовні схожою на кров, кофту рожеву зі слідами РБК зовні схожою на кров, куртку чорного кольору з механічним пошкодженням, бюстгальтер жіночий білого кольору зі слідами РБК зовні схожої на кров, шкарпетки шерстяні рожевого кольору, труси жіночі рожевого кольору, взуття чорного кольору зі слідами РБК зовні схожою на кров, 4 висушені зразки крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контрольний зразок сорбенту, фрагмент лакофарбового покриття вилучений під час огляду місця події 18.02.2026; фрагмент лакофарбового покриття вилучений із капоту автомобіля MITSUBISHI L200, вилучений під час огляду місця події 20.02.2026; змив речовини бурого кольору, змив та контрольний змив з пасажирських передніх дверей, змив керма автомобіля, змив та контрольний змив з важеля перемикання передач швидкості автомобіля, змив та контрольний змив з ручки водійських дверей з середини, змив та контрольний змив з автомобільного ключа, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, та в камері схову СУ ГУНП в Рівненській області після набрання вироком законної сили – знищити.
Речові докази – оптичний диск DVD-R «Verbatim» з відео файлом з назвою «Спіріт 19.17.05.mp4», формату Windows Movie File (.avi), об`ємом 1,07 ГБ (1065 115 500 байтів) з магазину «Spirit&food», що по вул. Заріччя, 71А, м.Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, та оптичний диск DVD-R «Verbatim» з відео файлом з назвою «Рулька 19.16.10.mp4», формату Windows Movie File (.avi), об`ємом 322,4 МБ (322441 216 байтів) з магазину «Рулька», що по вул. Заріччя, 46А, м. Костопіль, Рівненського району, Рівненської області, де зафіксовано обставини ДТП, після набрання вироком законної сили – зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази – мобільний телефон ОСОБА_3 «APPLE IPHONE 14 PRO» чорного кольору, зимову куртку жовто-чорного кольорів «GANT» з нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; джинсові штани синього кольору «haltric» з нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; військові черевики чорного кольору «SALOMON» з нашарування невстановленої речовини, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, та в камері схову СУ ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили – повернути власнику.
Речовий доказ – дизель-генератор червоного кольору «YATO YT-85425», який перебуває на зберіганні у власниці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає адресою АДРЕСА_2 , після набрання вироком законної сили – вважати повернутим за належністю.
Речовий доказ – автомобіль марки «Мітсубісі L200», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить БО «Благодійний фонд «Журавлі», який зберігається на території ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили – повернути власнику.
Речовий доказ – тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_3 автомобіля «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили – повернути власнику.
Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 23.02.2026, 24.02.2026 та 26.02.2026 на речові докази у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026181150000036 від 19.02.2026 – скасувати.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у період доби, застосований згідно ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 09.07.2026 – скасувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя | ОСОБА_1