Справа №522/8352/26
Провадження№2/522/8127/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року    м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В., 
за участі секретаря судового засідання – Навроцької Є.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м.Одеси 13.05.2026 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яку подано адвокатом Берназ-Ганєвою Альоною Вікторівною, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.06.2018 року, який був зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,про що зроблено відповідний актовий запис №1245, тавидано свідоцтвопро шлюб серії НОМЕР_1 . Від спільного шлюбу у сторін дітей не має. Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони тривалий часпроживають окремо, сумісного господарства неведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, позивачка змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». Позивач просила стягнути з відповідача судові витрати.
Матеріали позову суддя отримала 14.05.2026 року.
До суду 19.05.2026 року надійшли:
- відповіді з ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області за №5188/20233 від 18.05.2026 року щодо місця реєстрації відповідача, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 17.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповіді з ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області за №5188/20234 від 18.05.2026 року щодо місця реєстрації відповідача, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 21.11.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 .
З 19.05.2026 року по 21.05.2026 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці, 22.05.2026 року – суддя перебувала у відрядженні.
Зазначені відповіді суддя отримала 25.05.2026 року.
Ухвалою суду від 29.05.2026 року прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 10 годину 05 хвилин 22.06.2026 року.
У судове засідання призначене на 22.06.2026 року учасники справи не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Берназ-Ганєвої А.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, відзив суду не надав.
Судове засідання відкладено на 10.09.2026 року.
З 17.07.2026 року по 28.07.2026 року, з 03.08.2026 року по 04.09.2026 року суддя Домусчі Л.В. знаходилась у щорічній відпустці.
У судове засідання призначене на 10.09.2026 року позивач, представник позивача не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були сповіщені. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був викликаний судовою повісткою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення,відзив суду не надавав. 
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 10.09.2026 року. 
Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.06.2018 року сторони зареєстрували шлюб уПриморському районному у місті Одесі відділідержавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,про що зроблено відповідний актовий запис №1245, тавидано свідоцтвопро шлюб серії НОМЕР_1 . 
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. 
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.
Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спорів про поділ майна між сторонами на час розгляду справи відсутні.
Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.
Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.
Питання щодо визначення місця проживання дітей судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Також, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений за подачу позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
За викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову щодо розподілу судових витрат та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 331,20 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України; ст.ст.1-12, 13, 76-80, 81, 89, 206, 210, ст.223, 247, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу – задовольнити. 
Шлюб, зареєстрований 09.06.2018 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №1245, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 – розірвати. 
Після розірвання шлюбу позивачці відновити прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Відповідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 10.09.2026 року.
Суддя:    Домусчі Л.В.