| 1 | Справа № 335/12799/25  2/335/949/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 року через систему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до АТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначає наступне. 
12.12.2025 року між ним – ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується ордером №1231857 від 12.12.2025 року. Згідно з вказаним договором він взяв на себе зобов`язання надати правничу допомогу у АТ КБ «Приватбанк». Надання правничої допомоги замовнику було викликано тим, що відносно замовника були вчинені шахрайськи дії, що потягнуло за собою втрату значних грошових коштів. За фактом шахрайських дій була відкрита кримінальна справа, що підтверджується витягом з ЄРДР, номер кримінального провадження 120250820600001058 від 08.09.2025 року. З метою з`ясування обставин, які виникли по рахунку замовника, 18.12.2025 року, він звернувся з адвокатським запитом на адресу АТ КБ «Приватбанк», який був надісланий рекомендованим листом, що підтверджується чеком №348980- лист рекомендований №6901800124114 від 18.12.2025 року. За вказане поштове відправлення була сплачена сума у розмірі 40 грн. Повідомлення про вручення поштового відправлення повинно було прийти по мобільному зв`язку (вайбер 0677197085). Враховуючи, що до 26.12.2025 року його поштове відправлення не було вручено адресату(АТ КБ «Приватбанк») він звернувся до кол-центру АТ «Укрпошта» з питанням про пояснення причин порушення строку вручення поштового відправлення, що підтверджується заявкою №19369268. Представник АТ «Укрпошта» почав з`ясовувати його питання. 26.12.2025 року, після 15 год. він знову звернувся до кол-центру, на що йому пояснили, що його заявка буде оброблюватися 3 дні. 29.12.2025 р. о 13 год. 58 хв. за допомогою офіційного сайту АТ «Укрпошти» він перевірив шлях його відправлення та дізнався, що відправлення знаходиться у відділі 69065 та не вручено одержувачу. Таким чином, відправлення не було вручене 11 днів. Згідно з повідомленням на його адресу (вайбер) відправлення було вручено 29.12.2025 року о 14 год 40 хв. 
Позивач вважає, що вказаними діями відповідач суттєво порушив його права споживача. Порушив права належним чином виконувати професійну діяльність на замовлення громадянина у вирішенні його питання. 
Також був вимушений упродовж тривалого часу, під час захисту свої порушених прав і законних інтересів через бездіяльність відповідача, він тривожився, нервував і хвилювався.
Дії відповідача були такими, які не сприяли у допомозі споживачеві поштових послуг, а навпаки, його дії були такими, які перешкоджали реалізувати свої права та інтереси.
Відтак у нього змінився сталий і звичайний уклад життя, довилося витрачати значну частину свого часу, зусиль і коштів, інших ресурсів на здійснення низки юридичних кроків, спрямованих на захист свої прав і інтересів. 
В порушення взятих на себе зобов`язань, він одержував від замовника претензії за неналежне виконання його професійних обов`язків.
Вказані обставини були покликані неналежним виконанням свої обов`язків відповідачем., що суттєво вплинуло на його професійну репутацію.
Враховуючи вищевикладене, позивач посилаючись на ст.56 Конституції України, ст.ст. 15,16,22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про захист споживачів», Законом України «Про поштовий зв`язок», Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 р. №270, ст.ст. 184,187 ЦПК України, позивач просить: 
- стягнути з відповідача штраф у розмірі 10 грн. (25% від вартості поштового відправлення);
- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.;
- судові витрати покласти на відповідача. 
Ухвалою судді від 02.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяві ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» про стягнення моральної шкоди та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали. 
26.01.2026 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому зазначає, що доставка рекомендованого листа №6901800124114 була вчасною та з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням створених користувачами послуг поштового зв`язку умов доставки та вручення поштових відправлень. Також, враховуючи що позивач не довів, що відповідач порушив права позивача, як користувача поштових послуг, позов не підлягає задоволенню тому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.
03.02.2026 року позивач через підсистему «Електронний суд» подав відповідь на відзив в якому він повністю заперечує проти доводів представника відповідача та наводить додаткові пояснення по справі. 
10.02.2026 року представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в якому він повністю заперечує проти доводів позивача та наводить додаткові пояснення по справі. 
Ухвалою суду від 02.03.2026 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення АТ КБ «Приватбанк» в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та витребування доказів у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» про стягнення моральної шкоди було відмовлено.
В судове засідання 19.06.2026 року сторони не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача причину не явки не повідомив. 
У зв`язку із зазначеним, на підставі ст. ст.247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. 
Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст. 124 Конституції України.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач, який є адвокатом, звернувся з адвокатським запитом на адресу АТ КБ «Приватбанк», який був надісланий рекомендованим листом, що підтверджується чеком №348980 - лист рекомендований №6901800124114 від 18.12.2025 року. За вказане поштове відправлення була сплачена сума у розмірі 40 грн. Повідомлення про вручення поштового відправлення повинно було прийти по мобільному зв`язку (вайбер 0677197085). Враховуючи, що до 26.12.2025 р. його поштове відправлення не було вручено адресату №АТ КБ «Приватбанк») позивач звернувся до кол-центру АТ «Укрпошта» з питанням про пояснення причин порушення строку вручення поштового відправлення, що підтверджується заявкою №19369268). Представник АТ «Укрпошта» почав з`ясовувати його питання. 26.12.2025 р., після 15 год. позивач знову звернувся до кол-центру, на що йому пояснили, що його заявка буде оброблюватися 3 дні. 29.12.2025 р. о 13 год. 58 хв. за допомогою офіційного сайту АТ «Укрпошти» позивач перевірив шлях його відправлення та дізнався, що відправлення знаходиться у відділі 69065 та не вручено одержувачу. Таким чином, відправлення не було вручене 11 днів. Згідно з повідомленням на його адресу (вайбер) відправлення було вручено 29.12.2025 р. о 14 год 40 хв. 
Позивач вважає, що вказаними діями відповідач суттєво порушив його права споживача. Порушив права належним чином виконувати професійну діяльність на замовлення громадянина у вирішенні його питання. 
Разом з тим Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 р. за № 173/24950, затверджені нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень.
Пунктом 3 розділу І Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень встановлено, що термін «нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток)» вживається у такому значенні: «нормативний строк пересилання поштових відправлень(крім простих листів та поштових карток) - це час, установлений для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення».
Отже, нормативні строки, на які посилається позивач, стосуються строків, установлених для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення, а не до одержувача кореспонденції.
В даному випадку, нормативні строки пересилання рекомендованого листа №6901800124114 з ВПЗ (відділу поштового зв`язку) 69018 (місця приймання кореспонденції) до ВПЗ 69065 (місця вручення кореспонденції) становлять: Д+2 (місцева кореспонденція, по місту Запоріжжя), де Д - день одержання листа для пересилання (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку! плюс 1 (один) день, враховуючи, що спірною є рекомендована письмова кореспонденція, а саме: 
18.12.2025 - день одержання на ВПЗ 69018 рекомендованого листа №6901800124114 для пересилання (18.12.2025 - це четвер).
Додаємо 2 дні (як для простої) + 1 день (враховуючи, що в даному випадку рекомендована), тож загалом додаємо 3 (три) дні за вирахуванням вихідних днів.
Таким чином, з урахуванням нормативних строків, встановлених Наказом № 958, рекомендований лист №6901800124114 з моменту одержання для пересилання мав бути доставлений до ВПЗ 69065 (ВПЗ, що обслуговує адресу одержувача: 69065, місто Запоріжжя, пл. Інженерна, 1) не пізніше 23.12.2025.
Як зазначає сам позивач та згідно відстеження шляху спірної кореспонденції рекомендований лист №6901800124114 до ВПЗ 69065 було доставлено 20.12.2025. тобто навіть раніше нормативних строків, встановлених Наказом № 958 (20.12.2025 - це субота, вихідний день для листоноши).
Наказом AT «Укрпошта» від 29.08.2025 № 6457 внесені зміни істотних умов праці, встановлено/змінено графіки роботи для працівників об`єктів поштового зв`язку, з 01.09.2025р. встановлені графіки роботи працівникам об`єктів поштового зв`язку з обслуговування користувачів, згідно додатку 2 до цього наказу.
Відповідно додатку 2 до Наказу AT «Укрпошта» від 29.08.2025 № 6457 у населеному пункті Запоріжжя (Запоріжжя 65 - індекс 69065) початок роботи ВПЗ 69065 з 8:00:00, режим роботи з 01.09.2025 понеділок-п`ятниця (стор. 116 додатка 2 до Наказу № 6457).
Що стосується доставки рекомендованого листа №6901800124114 на адресу одержувача AT КБ «Приватбанк» Відповідач зазначає наступне.
AT КБ «Приватбанк» довіреністю № 166-К-О від 04.01.2024 року уповноважило отримувати документи, у тому числі поштову кореспонденцію, за адресою свого знаходження: 69065, місто Запоріжжя, пл. Інженерна, 1 Хорольську Наталію Вадимівну.
Вказана довіреність була надана відповідачу АТ КБ «Приватбанк».
За повідомленням керівника ВПЗ 69065 м. Запоріжжя, рекомендований лист №6901800124114 від 18.12.2025 р. з SMS повідомленням про вручення на адресу АТ КБ «Приватбанк (пл. Інженерна, буд.1 м. Запоріжжя) надійшов до відділення 20.12.2025 (субота, вихідний день).
Рекомендований лист №6901800124114 доставлявся листоношою на адресу одержувача 22.12.2025 (понеділок), але під час доставки спірної поштовою кореспонденції рекомендований лист №6901800124114 не був вручений, оскільки зі слів керуючого АТ КБ «Приватбанк», особа, уповноважена банком на одержання всієї кореспонденції, була відсутня, а саме перебувала на лікарняному до 29.12.2025 (понеділка). Керуючий АТ КБ «Приватбанк» відмовився ставити підпис на отриманні даного листа. 
Згідно ф.8 №2 ВПЗ Запоріжжя – 65 (форма для відмітки про вручення рекомендованих листів) виписаної 22.12.2025, тобто в день першої доставки, рекомендований лист №6901800124114 вручений 29.12.2025 уповноваженій на одержанні пошти АТ КБ «Приватбанк» Хорольській Н.В. під підпис на підставі довіреності (тобто в перший робочий день уповноваженої особи.
Таким чином, представник відповідача обґрунтовує заперечення проти позову, тим що саме з вини АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрпошта» своєчасно, у встановлені законом строки адресат не отримав рекомендований лист № №6901800124114 від 18.12.2025.
Разом з тим жодного належного та допустимого доказу, щодо відмови отримання представником АТ КБ «Приватбанк» рекомендованого листа №6901800124114, відповідачем не надано, клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_3 , або іншого уповноваженого представника банку, якій мав надати пояснення щодо порядку отримання кореспонденції банком, не звертався, тому такі доводи відповідача суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.81 ЦПК розцінює як припущення і не бере до уваги. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем надані неякісні послуги поштового зв`язку, а саме рекомендований лист №6901800124114 від 18.12.2025 адресату АТ КБ «Приватбанк» у відділенні №69065 та був врученний 29.12.2025 року, що відповідачем не заперечується. 
Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Закон України «Про поштовий зв`язок» та Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 не містять умови, за яких перевізником має бути відшкодовано моральну шкоду користувачу послуги поштового зв`язку, проте при зверненні до суду із позовом позивач посилався на норми Цивільного кодексу України, які регулюються порядок відшкодування моральної шкоди та положення Закону України «Про захист прав споживачів».
Так, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Згідно статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Таким чином, судом встановлено, що саме з вини відповідача АТ «Укрпошта» позивачу було надано неякісні послуги поштового зв`язку, а саме: несвоєчасне доставлення поштового відправлення.
Факт надання неякісної послуги поштового зв`язку також підтверджується тим, що відповідачем було відшкодовану позивачу кошти за пересилання поштового відправлення №№6901800124114 у розмірі 40 грн., що підтверджується поштовим переказом.
У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 532/310/17 викладено висновок, що встановивши, що саме з вини Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» позивачу було надано неякісні послуги поштового зв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди, розмір якої визначено виходячи із засад розумності та справедливості.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем доведено одночасної наявності чотирьох умов, які б слугували підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди, зокрема, неправомірності дій відповідача, наявності шкоди, вини заподіювача шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Суд вважає доведеним факт завдання відповідачем позивачу моральної шкоди надання неякісної послуги поштового зв`язку, яка полягає у наступному: позивач вважає, що вказаними діями відповідач суттєво порушив його права споживача; порушив права належним чином виконувати професійну діяльність на замовлення громадянина у вирішенні його питання; був вимушений упродовж тривалого часу, під час захисту своїх порушених прав і законних інтересів через бездіяльність відповідача, він тривожився, нервував і хвилювався. 
Дії відповідача були такими, які не сприяли у допомозі споживачеві поштових послуг, а навпаки, його дії були такими, які перешкоджали реалізувати свої права та інтереси. Відтак у нього змінився сталий і звичайний уклад життя, довилося витрачати значну частину свого часу, зусиль і коштів, інших ресурсів на здійснення низки юридичних кроків, спрямованих на захист свої прав і інтересів. у душевних стражданнях, пов`язаних з наданням неякісних послуг поштового зв`язку.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить, зокрема, з характеру страждань, які зазнав позивач, їх тривалості, тому керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності вважає, що компенсація в сумі 3 000,00 грн. буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 262-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди – задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 10 (десять) гривень (25% від вартості поштового відправлення) та моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» в дохід держави судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 19.06.2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», ЄДРПОУ 21560045, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.22.

Суддя         А.В.Воробйов