Справа № 212/6875/26 
2/212/5347/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Колочко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
11 травня 2026 року, через систему «Електронний суд», позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – позивач, ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі- відповідач, ОСОБА_1 ) в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року у розмірі 32 450 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 гривень, витрат пов`язаних з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 130 гривень. Також зазначив, що орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу становлять 6000 гривень. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №01.09.2025-100002332 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 500 гривень, строком на 154 дні, на умовах його строковості, платності та поворотності. 05.09.2025 було укладено додатковий договір за мовами якого збільшено суму кредиту, позичальнику надано 2-й транш кредиту у розмірі 3000 гривень строком на 150 днів з дати надання 2-го траншу. 11.09.2025 було укладено додатковий договір за мовами якого збільшено суму кредиту, позичальнику надано 3-й транш кредиту у розмірі 2000 гривень строком на 144 дні з дати надання 3-го траншу, 18.09.2025 було укладено додатковий договір за мовами якого збільшено суму кредиту позичальнику надано 4-й транш кредиту у розмірі 5000 гривень строком на 137 днів з дати надання 4-го траншу, 24.09.2025 було укладено додатковий договір за мовами якого збільшено суму кредиту позичальнику надано 5-й транш кредиту у розмірі 1500 гривень строком на 117 днів з дати надання 5-го траншу. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором, додатковими договорами до кредитного договору виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредит у загальному розмірі 12 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку із чим, з урахуванням часткової оплати, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 32 450 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 12 315 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 455 гривень, додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1 680 гривень, відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень, витрати пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 130 гривень.
Ухвалою судді від 12 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову.
25 травня 2026 року позивачем усунені недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді від 01 червня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 22 червня 2026 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відкладено на 16 липня 2026 року.
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, жодних клопотань, заяв по суті справи не подавав.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 01 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір №01.09.2025-100002332 відповідно до умов якого позичальнику надається кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 01/09/2025; сума кредиту: 500 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 154 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 01.02.2026; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
05.09.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено додатковий договір за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору №01.09.2025-100002332: сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 3500 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 3000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2 го Траншу) - 05/09/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2 го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5357. Днем надання Кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 150 днів з дати його надання. 
11.09.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №01.09.2025-100002332 за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 5500 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 3-й Транш у розмірі 2000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (3 го Траншу) – 11.09.2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (3 го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5357. Строк, на який надається Кредит (а саме 3-й Транш) - 144 днів з дати його надання. 
18.09.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №01.09.2025-100002332 за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 10500 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 4-й Транш у розмірі 5000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (4 го Траншу) – 18.09.2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (4 го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5357. Строк, на який надається Кредит (а саме 4-й Транш) - 137 днів з дати його надання. 
24.09.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №01.09.2025-100002332 за яким Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 12000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 5-й Транш у розмірі 1500 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (5 го Траншу) – 24.09.2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (5 го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5357. Строк, на який надається Кредит (а саме 5-й Транш) - 117 днів з дати його надання. 
Згідно п. 9 Договору комісія за обслуговування кредитної заборгованості 35 гривень у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
Відповідно до п. 1.4 додаткових договорів комісія за обслуговування з дати укладення Додаткового договору встановлюється починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом
Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначені у ч.1, 5 ст. 7 Закону України “Про фінансові послуги та фінансові компанії” (ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/rozkritta-informacii, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України “Про споживче кредитування” (п. 22 кредитного договору).
На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 12 000 гривень, за кредитним договором №01.09.2025-100002332 від 01.09.2025, та додатковими договорами від 05.09.2025, 11.09.2025, 18.09.2025, 24.09.2025 до договору №01.09.2025-100002332 від 01.09.2025 на картку, номер картки НОМЕР_1 . 
Згідно розрахунку заборгованості за договором №01.09.2025-100002332 від 01.09.2025 року, заборгованість відповідача станом на 17.04.2026 складає 32 450 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 12 315 гривень, заборгованості по комісії у розмірі 455 гривень, додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1 680 гривень, відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (далі- Закон), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Судом встановлено факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року, та додаткових договорів від 05.09.2025, 11.09.2025,18.09.2025, 24.09.2025 до договору №01.09.2025-100002332 від 01.09.2025 з ТОВ «Споживчий центр» шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, що отриманий на мобільний номер телефону, указаний самим відповідачем у кредитному договорі, отже між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі.
При цьому, доказів погашення нарахованої позивачем заборгованості відповідачем не надано.
За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом у розмірі 12 000 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 12 315 гривень, комісія пов`язана з наданням кредиту у розмірі 455 гривень, а всього 24 770 гривень. 
Що стосується позовних вимог про стягнення додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості та відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 1 680 гривень заборгованості за комісією за кредитним договором №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року та додатковими договорами до вказаного договору. 
Згідно п. 9 Договору комісія за обслуговування кредитної заборгованості 35 гривень у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
Відповідно до п. 1.4 додаткових договорів комісія за обслуговування з дати укладення Додаткового договору встановлюється починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом
Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року, Додаткових договорів від 05.09.2025, 11.09.2025,18.09.2025, 24.09.2025 до договору №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «Споживчий центр», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 680 гривень. 
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами річних нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами, що нараховані на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23. 
Приймаючи до уваги те, що проценти на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень, нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку його сплати на користь позикодавця, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами, що нараховані на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень не підлягає задоволенню.
Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року у розмірі 24 770 гривень, що складає заборгованість за тілом кредиту 12 000 гривень, заборгованість за процентами 12 315 гривень, заборгованість по комісії за надання кредиту у розмірі 455 гривень, у стягненні додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1680 гривень, відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 6 000 гривень - відмовити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, або підготовки її до розгляду 
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 032,20 гривень, витрати пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у розмірі 99,23 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274, 279, ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору №01.09.2025-100002332 від 01 вересня 2025 року у розмірі 24 770 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят) гривень. 
У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на оплату судового збору в сумі 2 032 (дві тисячі тридцять дві) гривні 20 коп., витрати пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у розмірі 99 ( дев`яносто дев`ять) гривень 23 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133а. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повне судове рішення складено та підписано 16 липня 2026 року. 

Суддя:           О.  В.  Колочко